Справа № 462/5609/23                         Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г. М. 
Провадження № 22-ц/811/3550/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуДержавного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, 
ВСТАНОВИЛА:
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Просила стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати у розмірі 121 030 грн 15 коп.
Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона працювала провідним бухгалтером відділу центральної бухгалтерії на ДП «ЛЗД «ЛОРТА», 03.02.2021 була звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Станом на день звільнення з роботи відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати, а остаточний розрахунок з позивачем відповідач здійснив 10.05.2023.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2023 року, з урахуванням ухвали цього суду про виправлення описки від 06 листопада 2023 року,  позов задоволено.
Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати у розмірі 121 030 (сто двадцять одна тисяча тридцять) грн 15 коп., без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.
Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 – 1 210 (одна тисяча двісті десять) грн 30 коп. судового збору.
Рішення суду оскаржило Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Звертає увагу на те, що усі суми, які визначені судовими рішеннями, були спірними і суд частково задовольняв позови. Більше того, усі суми виплачувались у межах виконавчих проваджень, які відкривались на підставі особистих звернень позивача.Відтак вважає, вини відповідача у перерахуванні грошових коштів позивачу 10.05.2023 немає, а тому підстави стягнення середнього заробітку на підставі ст.117 КЗпП України відсутні.Також, враховуючи наявність зведеного виконавчого провадження, грошові кошти по виконавчих листах стягуються з рахунку ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» періодично. Після цього, державний виконавець перераховує грошові кошти стягувачам в порядку черговості. Відповідач не втручається у порядок виконання судових рішень. Відповідачу невідома черговість перерахування грошових коштів стягувачам. Окрім того, стягненню грошових коштів передувало отримання виконавчого листа, подання такого до виконавчої служби, відкриття виконавчого провадження. Вказані дії так само не вчинялись відповідачем, а іншими особами, а тому так само відповідач не зобов`язаний здійснювати оплату за затримку у виконанні судового рішення, яке відбувалось не з його вини. Вказує, що ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» є державним підприємством військово-оборонної галузі та входить до складу українського оборонного промислового комплексу. Окрім того, на даний час є недостатність фінансування ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» та при цьому наявна необхідність виконання термінових замовлень для держави. А тому вважає, що позивач отримала усі належні виплати та не може претендувати на середній заробіток повторно за спірний період.
Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в позові відмовити повністю.
30.01.2024 ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала провідним бухгалтером відділу центральної бухгалтерії на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» та звільнена з роботи 03 лютого 2021 року по ч.3 ст. 38 КЗпП України (наказ №19-к від 03.02.2021).
Відповідно до статті 116 КЗпП України  при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
За змістом статті 117 КЗпП України  у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.
Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2022, у цивільній справі № 462/831/22, позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення недорахованої та не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати – задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 27423,75грн із врахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів та судовий збір у розмірі 992грн 40 коп./а.с.15-17/.
Вищевказаним рішенням суду стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 27423,75 грн, за 75 робочих дні, а саме за період з 05.10.2021 по 20.01.2022.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 червня 2021 року, у  цивільній справі №462/2658/21, позов ОСОБА_1  до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення недорахованої та не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати – задоволено. Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА»  не нараховану та невиплачену заробітну плату за період з січня 2008 року по лютий 2021 року у розмірі 260 282 грн 90 коп. та компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з січня 2008 року по лютий 2021 року станом на січень 2021 року у сумі 111 834 грн 31 коп. без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цих сум відповідно до законодавства України. Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА»  на користь держави судовий збір у розмірі 3 721 грн 17 коп.
Постановою Львівського апеляційного суду від 24.01.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» – задоволено частково. Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 червня 2021 року – змінено. Резолютивну частину рішення викладено в такій редакції «Позов  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення недорахованої та не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати – задовольнити частково. Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь  ОСОБА_1  невиплачену заробітну плату в розмірі 48185,91 грн та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати в розмірі 66291,59 грн. В задоволенні решти позову – відмовити.» /а.с.18-26/.
Судом встановлено та підтверджується випискою по рахунку від 26.05.2023, що на картковий рахунок позивача 10.05.2023 зараховано 114 477,50 грн /а.с. 27/ на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 24.01.2023.
Зважаючи на вказане, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачка має право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, однак колегія суддів не погоджується з висновком суду в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивачки. 
Відповідно до ч.2 ст.117 КЗпП України  при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Постановою Львівського апеляційного суду від 24.01.2023 позов  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення недорахованої та не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати задоволено частково. 
Враховуючи часткове задоволенні позовних вимог постановою Львівського апеляційного суду від 24.01.2023, розмір невиплаченої заробітньої плати при звільненні, те, що позивачка вже зверталась до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, колегія суддів вважає, що на користь ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20 000 грн.
Ураховуючи наведене рішення суду слід змінити, позовні вимоги  ОСОБА_1  задовольнити частково, стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні зДержавного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь  ОСОБА_1  у сумі 20 000,00 грн без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають стягненню в подальшому при виконанні рішення суду.
Суд першої інстанції правильно врахував, що зміни у ст.117 КЗпП України прийняті 01.07.2022 (де зазначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців) - 19.07.2022 набрали законної сили, однак такі погіршують становище позивача, тому не мають зворотної дії у часі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову та апеляційної скарги, із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 200,00 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: «Позов  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні – задовольнити частково. Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь  ОСОБА_1  середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 20 000,00 грн, без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України. В задоволенні решти позову – відмовити.Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 200,00 грн».
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА» задовольнити частково.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2023 року – змінити.
Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:
«Позов  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні – задовольнити частково. Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь  ОСОБА_1  середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 20 000,00 грн, без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України. В задоволенні решти позову – відмовити. Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 200,00 грн».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 19.04.2024

Головуючий         

Судді