Номер провадження: 22-ц/813/747/24 
Справа № 947/25237/20
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                 Сегеди С.М.,
суддів:                 Громіка Р.Д.,
                        Дришлюка А.І.,
               
розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи,  апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Бикова Дмитра Юрійовича на рішення Київського районного суду м.Одеси від 08.12.2021 року, ухваленого під головуванням судді Огренич І.В., у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , яка є також правонаступником  ОСОБА_4 , треті особи:  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франко 39», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, внаслідок залиття квартири, 
                                                   встановив:

07.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСББ «Франко 39», про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 35 097, грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що позивачці на підставі права спільної власності належить кв. АДРЕСА_1 .
22.07.2020 року з вини відповідачів - співвласників кв. АДРЕСА_2 , сталося залиття кв. АДРЕСА_3 у зазначеному будинку, власником якої є позивачка.
Позивачка стверджує, що залиття її квартири сталося внаслідок того, що в квартирі відповідачів було пошкоджено радіатор обігріву, розташований у кімнаті площею 13,4 кв.м. Пошкодження квартири позивачки підтверджується Актом про залиття від 24.07.2020 року, який був складений комісією ОСББ «Франко 39» на чолі з головою правління ОСОБА_7 .
Посилаючись на те, що відповідачі добровільно відмовляються відшкодувати матеріальну шкоду, позивачка просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 08.12.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (т.1, а.с.243-245).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Биков Д.Ю. ставить питання про скасування рішення Київського районного суду м.Одеси від 08.12.2021 року, ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т.2, а.с.1-6, 36).

У відзивах на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 – адвокат Аврамов В.П. та відповідачка ОСОБА_2 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (т.2, а.с.24-27).

Разом з тим, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції стало відомо про смерть відповідача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2, а.с.41).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.04.2022 року у справі було витребувано наступні докази: від Відділу державної реєстрації актів  цивільного стану  у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису про смерть відповідача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; від Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі належно завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, було зупинено провадження у даній справі (т.2, а.с.48-49). 

07.11.2022 року від Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі надійшов лист, із якого вбачається, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена та знаходиться на зберіганні у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Верезуб К.О. (т.1, а.с.66).

У зв`язку з цим, ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року у справі поновлено провадження та витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Верезуб К.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.69-71).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.04.2024 року було повторно витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Верезуб К.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2, а.с.83-84).

Спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшла на адресу Одеського апеляційного суду 29.04.2024 року (т.2, а.с.87-103).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2024 року відповідач ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був замінений на його правонаступника – ОСОБА_3 , яка також є відповідачем по даній справі (т.2, а.с.106).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 17.05.2024 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду даної справи в строки, передбачені національним законодавством, датою складання цього судового рішення є 17.05.2024 року
При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.02.2022 року (т.2, а.с.12-13), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (т.2, а.с.15-22,111-113).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог (т.1, а.с.243-245).
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці ОСОБА_1 на праві спільної власності належить кв. АДРЕСА_1 (т.1, а.с.8).
Відповідачам на підставі спільної власності належить кв. АДРЕСА_2 .
Згідно Акту від 24.07.2020 року, складеного комісією ОСББ «Франко39» - голова правління ОСББ «Франко 39» - ОСОБА_7 , співвласників ОСББ «Франко 39» - ОСОБА_8 (кв38)., ОСОБА_9 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_10 (кв. АДРЕСА_5 ), 22.07.2020 року сталось залиття кв. АДРЕСА_6 . Вказаний Акт зазначає, що причиною залиття кв. АДРЕСА_7 , що належить відповідачам (т.1, а.с.10-11).

Колегія суддів зазначає, що правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).
В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.        і
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Вищезазначений акт від 24.07.2020 року містить: дату складання акту, прізвища, ім`я, ініціали та посади членів комісії, яка склала зазначений акт; прізвища, ім`я та батькові власника квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття власника квартири (т.1, а.с.10-11). 
Також вказаний акт містить підписи членів комісії та особи, що склали цей акт. 
Враховуючи вищевикладене, зазначений Акт відповідає вимогам, викладеним у Правилах.

В позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідачів на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 35 097,00 грн., яка складається із пошкодженого майна у розмірі 21 597,00 грн. та вартості проведення ремонтних робіт у розмірі 13 500,00 грн. (т.1, а.с.1-4).
Проте, доказів того, що витрати у розмірі 13 500,00 грн., які будуть витрачені позивачкою у майбутньому на проведення ремонтних робіт саме пошкодженого майна внаслідок залиття квартири, яке відбулося 22.07.2020 року, позивачка не надала. 

В свою чергу, 08.06.2021 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції із клопотанням про призначення металознавчої експертизи (т.1, а.с.233).
14.06.2021 року позивачка ОСОБА_1 також звернулася до суду із заявою про призначення металознавчої експертизи (т.1, а.с.234-235).
Разом з тим, позивачка 29.09.2021 року надала суду клопотання, в якому просила заяву про призначення експертизи не розглядати (т.1, а.с.237).
Також ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 року клопотання відповідачки ОСОБА_3 було залишено без розгляду (т.1,а.с.238).
Будь-яких інших доказів про розмір заподіяної позивачці матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття належної їй квартири, матеріали справи не містять.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно експертного висновку від 07.04.2021 року вартість матеріальної шкоди, завданої залиттям кв. АДРЕСА_3 , що належить позивачці, становить  26 168,00 грн. (т.1, а.с.189-194).

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, що належить позивачці, є частково доведеними, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 26 168,00 грн.

Крім того, як було вказано вище, позивачка просить стягнути з відповідачів завдану їй моральну шкоду.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: 
у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 
у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 
у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 
у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п.п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 цієї Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, враховуючи, що позивачці були спричинені моральні страждання, які полягали у стражданнях з приводу пошкодження належного їй нерухомого майна, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачки в солідарному порядку моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – адвоката Бикова Д.Ю. підлягає задоволенню, рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 року – скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка також є правонаступником ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСББ «Франко 39», про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 26 168,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., завданих внаслідок залиття квартири.

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:  у разі задоволення позову - на відповідача;  у разі відмови в позові - на позивача;  у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, на 74,56% з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка є також правонаступником відповідача ОСОБА_4 , слід стягнути в рівних частках судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1 253,80 грн. та за подачу апеляційної скарги в сумі 1 881,15 грн., а всього стягнути 3 134,95 грн., а саме: з ОСОБА_2 - 1 044,98 грн., з ОСОБА_3 2089,97 грн. 

Крім того, позивачка ставить питання про стягнення з відповідачів судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи та витрат пов`язаних із поштовими відправленнями, сканування, роздруківки та копіювання документів, що пов`язані із розглядом даної справи, на загальну суму у розмірі 6 843,55 грн. (т.1, а.с.145-151).

Таким чином, з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню зазначені витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 5 102,56 грн. (6 843,55 грн. х 74,56% = 5 102,56 грн.), а саме: з ОСОБА_2 слід стягнути 1 700,85 грн., з ОСОБА_3 слід стягнути 3 401,71 грн.

Враховуючи викладене, та у відповідності до вимог, передбачених ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 2 745,83 грн. (1044,98 грн. + 1 700,85 грн. = 2 745,83 грн.), а також з ОСОБА_3 на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 5 491,68 грн. (2 089,97 грн. + 3 401,71 грн. = 5 491,68 грн.). 

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бикова Дмитра Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 08.12.2021 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка є також правонаступником ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франко 39», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка також є правонаступником ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , солідарно матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 26 168,00 (двадцять шість тисяч сто шістдесят вісім гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка також є правонаступником ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , солідарно моральну шкоду у розмірі 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 копійок)

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції у загальному розмірі 2 745,83 (дві тисячі сімсот сорок п`ять гривень 83 копійки).
Стягнути ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка також є правонаступником ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції у загальному розмірі 5 491,68 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одну гривню 68 копійок). 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду:                                С.М. Сегеда

       Р.Д.Громік

       А.І.Дришлюк