Справа № 141/162/24 
Провадження № 33/801/503/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О., 
розглянувши (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника Неживок Ігоря Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 30.04.2024 року по справі № 141/162/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався, за частиною першою статті 130 КУпАП, - 

в с т а н о в и в :

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 30.04.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн 60 коп (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід Державного бюджету України.
Як зазначено в постанові суду, 16.03.2024 о 00 год 45 хв по вул. Київській в с. Якимівка Оратівської ТГ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, не чітка мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився. Проводилась відеофіксація вказаної події. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з постановою суду, захисником Неживок І. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано 11.05.2024 апеляційну скаргу (вх. № 1019), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем, факт його зупинки працівниками поліції. Судом не взято до уваги покази свідка ОСОБА_2 , яка зазначала про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував.
Працівники поліції маючи намір використовувати відеозапис, в якості доказу, не роз`яснили ОСОБА_1 його права, в тому числі право не свідчити проти себе, визначене статтею 63 Конституції України.
Суд застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Між тим, ОСОБА_1 не наділений правом керування транспортним засобом, тому правові підстави застосовувати до нього дане стягнення відсутні. 
Також заявлено клопотання про дослідження в ході апеляційного розгляду відеозаписів. 
В ході підготовки справи до розгляду, суд з наявними у справі доказами та відеозаписами ознайомився. Адвокат у судовому засіданні не наполягав щодо повторного огляду відеозаписів.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Неживок І. В. підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі слів адвоката, на день перегляду справи ОСОБА_1 проходить службу у ЗСУ.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується наступними зібраними у справі доказами : 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 053204 від 15.03.2024 /а. с. 2/. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, зауважень, заперечень не подавав.
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому стоїть підпис ОСОБА_1 про відмову від огляду на стан сп`яніння /а. с. 3/;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Оратівська ЛПЛ від 16.03.2024 час 00:50 хв /а. с. 4/;
-рапортом начальника СПД № 1 ВП № 3 Вінницького РУП Гецко В. від 16.03.2024, згідно якого о 00:45 год з метою перевірки несення служби нарядом на блок-посту с. Якимівка, рухаючись на службовому автомобілі ВАЗ 2107, д. н. НОМЕР_2 (02) по вул. Київська с. Якимівка Оратівської ТГ, побачив автомобіль «Chevrolet Aveo», що рухався на зустріч, який раптово повернув праворуч. Працівники поліції повернули за ним та зупинили автомобіль через ймовірне порушення водієм комендантської години. Підійшовши до дверей автомобіля у водія автомобіля було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого водій вийшов з автомобіля, представився і йому було запропоновано пред`явити реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, у нього була порушена координація рухів, хитка хода, мова порушена та нерозбірлива, з ротової порожнини та салону авто був сильний запах алкоголю, поведінка не відповідала обстановці, на килимку пасажирського сидіння лежала пляшка з маркуванням горілки із прозорою рідиною. Під час перевірки документів було встановлено, що водієм автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Якимівка. З метою документування даного правопорушення ним на місце було викликано наряд з реагування патрульної поліції /а. с. 7/;
-довідкою від 29.03.2024 № 710/233/1/04-2024 відділу поліції № 3 сектору Поліцейської діяльності № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія категорії «В», серія НОМЕР_3 від 15.09.2022 /а. с. 5/;
-довідкою від 29.03.2024 № 709/233/1/04 сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 за статтею 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався /а. с. 6/;
-відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано факт зупинки працівниками поліції автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 .. Під час спілкування у водія було виявлено працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що  ОСОБА_1  відмовився (час з 00:45 год по 00:52).
Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Згідно зі статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що з відеозапису з місця події вбачається, що 16.03.2024 о 00 год 45 хв автомобіль ОСОБА_1 «Chevrolet Aveo», д. н. з. НОМЕР_1 , стояв та не рухався, автомобілем він не керував, його автомобіль не зупиняли працівники поліції, апеляційний суд оцінює критично та відхиляє, оскільки зібрані у справі докази в сукупності (відеозапис з місця події, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапорт працівника поліції та інші матеріали справи) підтверджуються наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. 
Із відеозапису вбачається, що на звернення працівника поліції «хто водій?» та «водій надайте документи» саме ОСОБА_1 реагує на звернення та в подальшому на запитання «куди рухалися ?» відповідає «по місцевості» (час 00:45 по 00:48).
Також вбачається, що на запитання працівників поліції чому ви їздите в пізній час та порушує комендантську годину було повідомлено «що вони не бачили години» (час 00:50:45 по 00:51:00).
У зв`язку з виявленими у водія ознаками алкогольного сп`яніння на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (час 00:51 по 00:52).
З урахуванням Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 обов`язки особи, як водія виникають перед його виїздом на транспортному засобі, а саме: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу (п. 2.3 розділу ІІ постанови). Таким чином, почавши рух транспортним засобом особа набуває обов`язків та прав водія.
На відеозаписі відображені чіткі пояснення ОСОБА_1 про рух транспортного засобу «по місцевості» та «їздив взад-вперед, взад-вперед».
Суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 комендантської години, що не заперечувалось останнім, начальник СПД № 1 ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції В. Гецко мав право зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював рух під час комендантської години. В подальшому, в ході спілкування із ОСОБА_1 було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння та викликано наряд з реагування патрульної поліції.
Ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, не чітка мова визначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 053204 від 16.03.2024, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був ознайомлений та не висловлював заперечень щодо їх змісту. 
Відповідно до підпунктів 2, 4 пункту 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан затвердженого Постановою КМУ № 573 від 8.07.2020, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:
- перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;
- тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.
За таких обставин, 16.03.2024 працівники поліції під час запровадженого воєнного стану в України у комендантську годину діяли у спосіб та в межах наданих їм законодавством України службових повноважень, а також виконали усі дії, у тому числі, передбачені нормами статтею 266 КУпАП з метою проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, від якого водій відмовився.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом помилково не взято до уваги покази свідка ОСОБА_2 , яка зазначала про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції вірно оцінив даний доказ, зазначивши, що свідок ОСОБА_2 спільно проживає з ОСОБА_1 більше двох років та прямо зацікавлена у не притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Аргументи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, в тому числі право не свідчити проти себе, визначене статтею 63 Конституції України, апеляційний суд відхиляє, оскільки із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, передбаченими статтею 63 Конституції України, статті 268 КУпАП. ОСОБА_1 будь-які зауваження та пояснення до змісту протоколу про адміністративне правопорушення не надавав, дії працівників поліції не оскаржував. 
Надані відеозаписи працівників поліції є належним та допустимим доказам у справі, оскільки відеозаписи здійснені працівниками поліції відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 N 1026.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, однак ОСОБА_1 не наділений правом керування транспортним засобом, тому правові підстави застосовувати до нього дане стягнення відсутні, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки із наявних у справі доказів вбачається, що відповідно до довідки від 29.03.2024 № 710/233/1/04-2024 відділу поліції № 3 сектору Поліцейської діяльності №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія /а. с. 5/.
Доказів позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами раніше суду не надано.
Частиною четвертою статті 30 КУпАП визначено вичерпний перелік осіб до яких позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись. 
Законом України від 16.02.2021 № 1231-IX доповнено статтю 30 КУпАП після частини другої новою частиною наступного змісту, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується не відбута частина стягнення. 
Тобто, за положеннями частини третьої статті 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами може бути застосоване і до осіб, які позбавленні такого права на час вчинення правопорушення, за яке передбачено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд може призначити покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами (постанова ОП ККС ВС від 4.09.2023 у справі №702/301/20).
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
З огляду на зазначене, правомірним є висновок суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_1 , який є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
ОСОБА_1 не відноситься до осіб, передбачених частиною четвертою статті 30 КУпАП. 
При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, інших обставин справи.
Керуючись статтею 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Неживок Ігоря Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 30.04.2024 року по справі № 141/162/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота