Справа № 461/1953/24                                Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф. 
Провадження № 33/811/673/24                        Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю захисника – адвоката Шпунта М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2024 року,

ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
який проживає за адресою: 
АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 26 лютого 2024 року о 10 год. 41 хв. у м. Львові на вул. Старопільській, 1, керував автомобілем марки «Peugeout Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком лікаря №000661 від 26.02.2024. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді захисник Шпунт М.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції вини у вчиненому не визнавав, доказів протилежному матеріали справи не містять, у тому числі відповідної заяви.
Стверджує, що ОСОБА_1 не згідний з висновком щодо результатів медичного огляду від 26.02.2024, оскільки жодних наркотичних засобів не вживав.
Звертає увагу, що у справі не було проведено лабораторних досліджень відібраних зразків, що є обов`язковим.
На думку апелянта надані працівниками поліції записи з нагрудних камер поліцейських та висновок щодо результатів медичного огляду жодним чином не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд до закладу охорони здоров`я.
Зазначає, що суд перебрав на себе функцію обвинувачення, адміністративного переслідування, взяв на себе тягар доказування винуватості та спростування аргументів, наведених захистом, про відсутність складу адмінправопорушення у діях ОСОБА_1 .
         У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Захисник Шпунт М.Б. не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 .
У судовому засіданні захисник Шпунт М.Б. апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Заслухавши захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 26.02.2024 серії ААБД № 637753 (а.с.1);
відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. В медичному закладі лікарем проведено огляд, за результатами дослідження якого визначено стан наркотичного сп`яніння (а.с. 2);
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000661, складеного 26.02.2024 о 12 год. 28 хв., з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 4);
рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 1 у Львівській області ДПП ОСОБА_3 від 26.02.2024, відповідно до якого ним в ході патрулювання було зупинено автомобіль PEUGEOT PARTNER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням ПДР. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, у зв`язку з чим водієві було запропоновано проїхати у медичний заклад для проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння, на що останній погодився. Відповідно до висновку лікаря № 000661, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а тому щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 4);
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1525924 від 26.02.2024, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді 425 грн штрафу (а.с. 5).
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я, згідно з п.12 розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_4 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. В медичному закладі лікарем проведено огляд, за результатами дослідження якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та складено відповідний висновок, який не викликає сумнівів у його достовірності.
Обстеження в кабінеті медичних оглядів на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів ОСОБА_1 проводилось згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, швидким тестом на десять наркотиків. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом інших препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Та обставина, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою швидкісного тесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок судді першої інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянта про те, що дослідження на стан наркотичного сп`яніння було проведено в КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ з використанням багатопрофільного тесту для виявлення наркотиків у сечі, що видно з відеозапису, долученого до матеріалів справи, однак таке дослідження дає лише попередній результат для підтвердження якого необхідно застосувати більш детальний, альтернативний хімічний метод дослідження, виходячи з наступного.
Апеляційний суд звертає увагу, що дослідження біологічного середовища організму (сечі) ОСОБА_1 було проведено за допомогою комбінованого тесту на десять наркотиків. В результаті дослідження сечі ОСОБА_1 було виявлено позитивний результат на наркотики (амтфетамін, метамфетамін, канабіс(марихуана)). З метою перевірки достовірності такого результату, було проведено контрольний замір.
Комбінований тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння, а відтак доводи про те, що в даному випадку необхідно провести лабораторне дослідження на увагу не заслуговують.
При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись також клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у суду немає.
Результат огляду, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння.
Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.
Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано лікарем КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ, виявлено в сечі наркотичні речовини, що і стало підставою для складання висновку, а в подальшому і протоколу.
Щодо поданого захисником ОСОБА_2 у суді апеляційної інстнції клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, то у задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування.
Окрім цього, подія мала місце 26 лютого 2024 року, а клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи подано адвокатом Шпунтом М.Б. 27 травня 2024 року, тобто понад встановлений 90-денний термін збереження біологічного матеріалу, отже об`єктивно така експертиза проведена бути не може, оскільки зразок матеріалу на день її проведення буде відсутній.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.
Покликання апелянта про відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я оцінюється судом в сукупності з іншими доказами, а при наявності вищезазначених доказів, належно оцінених судом, відсутність у матеріалах справи направлення не може свідчити про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                               п о с т а н о в и в :
                                                  
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах