ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/23666/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року (суддя Олійник В.М.) в адміністративній справі  
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «КУТАН»
до Дніпровської митниці
про визнання протиправними, скасування рішень та карток відмови, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «КУТАН» звернулося до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними і скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UА110130/2023/000119/1 від 21.06.2023, № UА110130/2023/000130/1 від 03.07.2023 та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110130/2023/000321, № UA110130/2023/000377; зобов`язати Дніпровську митницю повернути надміру сплачені кошти в сумі 273 825, 66 грн. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UА110130/2023/000119/1 від 21.06.2023, № UА110130/2023/000130/1  від 03.07.2023. Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110130/2023/000321, № UA110130/2023/000377, винесені Дніпровською митницею. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «КУТАН», Україна (Покупець) та компанією «SAM SEBZE MEYVE ARACILIK HIZMETLERT GIDA TURIZM TASIMACILIK SAN.VETIC. LTD. STI», Туреччина (Продавець) укладено Контракт від 08.07.2022 № 3, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар й оплатити його на умовах даного Контракту та інвойсів, які є невід`ємною частиною даного контракту. Всі ціни на товар оговорюються в пропозиціях Продавця та визначаються в доларах США. Загальна вартість контракту 500  000,00 доларів США. Товар постачається на умовах FCA згідно з Інкотермс-2010, якщо інше не обговорено в інвойсах, які прийняті до оплати та є невід`ємною частиною цього контракту. Інвойс набирає чинності з моменту здійснення Покупцем оплати за цим інвойсом. Продавець зобов`язаний здійснити завантаження автотранспорту, уповноваженого Покупцем перевізника, протягом 6 годин з моменту прибуття автотранспорту в місце завантаження. Умови оплати за замовченням – 100% передплата, якщо інше не передбачено в інвойсах, сума оплати також зазначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Документи, що постачаються з товаром: інвойс, накладна, фітосертифікат.  Якість товару має відповідати Сертифікату якості виробника.
Позивачем 21.06.2023 було подано до митного органу електронну митну декларацію № 23UA110130012478U0 для здійснення митного оформлення партії товару відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) № SAM 2023000000184 від 14.06.2023. 
Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту в розмірі 11 700,00 доларів США. 
Згідно з названою митною декларацією в адресу позивача постачається товар – томати свіжі (лат. Solanum Lycopersicum L.), врожай 2023 року, призначений для споживання людиною. Розфасовані в картонних ящиках, розміщених на дерев`яних піддонах, які призначені для циркуляції охолодженого повітря, не для роздрібної торгівлі. Не містить ГМО. Маркування: найменування, постачальник, країна виробника, одержувач, термін придатності: томати свіжі червоні (лат. Solanum Lycopersicum L.) в 3 500 картонних ящиках – 19 500,00 кг.
Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару було надано: ЗЕК № 3 від 08.07.2022; рахунок-фактура (інвойс) № SAM 2023000000184 від 14.06.2023; платіжне доручення № 163 від 14.06.2023; ВМД від 15.06.2023; ЦМР - міжнародна автомобільна накладна від 15.06.2023; сертифікат якості № Y 0648676 від 15.06.2023; фітосанітарний сертифікат № EC/TR А 5323973 від 15.06.2023.
Також позивачем 03.07.2023 було подано до митного органу електронну митну декларацію № 23UA110130013371U2 для здійснення митного оформлення партії товару відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) № SAM 2023000000189 від 23.06.2023. 
Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту в розмірі 11 700,00 доларів США. 
Згідно з названою митною декларацією в адресу позивача постачається товар – томати свіжі (лат. Solanum Lycopersicum L.), врожай 2023 року, призначений для споживання людиною. Розфасовані в пластикових ящиках, розміщених на дерев`яних піддонах, які призначені для циркуляції охолодженого повітря, не для роздрібної торгівлі. Не містить ГМО. Маркування: найменування, постачальник, країна виробника, одержувач, термін придатності: томати свіжі червоні (лат. Solanum Lycopersicum L.) в 3 500 пластикових ящиках – 19 500,00 кг.
Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару було надано: ЗЕК № 3 від 08.07.2022; рахунок-фактура (інвойс) № SAM 2023000000189 від 23.06.2023; платіжне доручення № 172 від 19.06.2023; ВМД від 23.06.2023; ЦМР - міжнародна автомобільна накладна від 23.06.2023; сертифікат якості № Z 0343576 від 23.06.2023; фітосанітарний сертифікат № EC/TR А 5312055 від 23.06.2023.
Під час митного контролю митний орган дійшов висновку, що  надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. А саме: опис товару, зазначений у товаросупровідному документі, не відповідає заявленому в МД; до митного контролю не надано пакувальний лист; до митного контролю не надано документи щодо оплати товару; заявлено умови поставки товару СРТ Дніпро з включенням до вартості транспортні витрати, проте відповідно до контракту базовими умовами є FCA, в документах відсутня інформація щодо зміни умов поставки.
Декларант повідомив митний орган про надання всіх належних документів, на підставі яких просив завершити митне оформлення товару. 
Дніпровською митницею прийняті рішення про коригування митної вартості № UА110130/2023/000119/1 від 21.06.2023, № UА110130/2023/000130/1 від 03.07.2023, відповідно до яких вартість товару визначена за другорядним методом, а також картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110130/2023/000321, № UA110130/2023/000377. 
Незгода позивача з прийнятими рішеннями стала підставою для звернення до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку обґрунтованості висновків митного органу та правомірності оскаржуваних рішень, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до  статті 49 Митного кодексу України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі  статтею 51 Митного кодексу України  митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу.
Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до  статті 53 Митного кодексу України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями  статті 57 Митного кодексу України  встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України  визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 2  статті 58 Митного кодексу України  та  пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. ч. 4, 5  ст. 58 МК України  митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі  статтею 54 Митного кодексу України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до  статті 55 Митного кодексу України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6  статті 54 Митного кодексу України  передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені  статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Надаючи оцінку зауваженням митного органу, які покладені в основу оскаржуваних рішень, в розрізі з вищенаведеними нормами чинного законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає, що умовами Контракту від 08.07.2022 № 3 Товар постачається на умовах FCA згідно з Інкотермс-2010, якщо інше не обговорено в інвойсах, які прийняті до оплати та є невід`ємною частиною цього контракту.
В рахунках-фактурах (інвойсах), поданих для митного оформлення товару, перебачено умови поставки СРТ, що свідчить про зміну умов поставки, передбачених Контрактом, і відповідає положенням самого Контракту.
Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до умов Контракту, інвойс набирає чинності з моменту здійснення Покупцем оплати за цим інвойсом.
Тобто, визначені інвойсами (рахунками-фактурами) умови поставки можуть вважатися зміною умов поставки виключно з моменту здійснення Покупцем оплати за цим інвойсом. Таким чином, для заявлення умов поставки СРТ при митному оформленні товару останній мав бути сплачений позивачем на час митного оформлення товару.
Відповідно до рахунків-фактур № SAM 2023000000184 від 14.06.2023 та № SAM 2023000000189 від 19.06.2023, сторони домовилися про постачання в адресу позивача товар двома партіями за ціною 11 700,00 доларів США за кожну. 
На підтвердження оплати Товару позивачем було надано платіжні доручення в іноземній валюті № 163 від 14.06.2023 та № 172 від 19.06.2023. 
Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з платіжним дорученням № 163 покупцем сплачено 16  575,00 доларів США, що не відповідає умовам поставки.
Пояснення, надані представником позивача з приводу таких розбіжностей, суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованими та доведеними. 
По-перше, рахунок-фактура № SAM 2023000000184, так само як платіжне доручення, датований 14.06.2023, при цьому рахунок-фактура містить як ціну, так і точний обсяг у кг партії товару, що свідчить про нелогічність пояснень представника, що на момент завантаження товару не було відомо про його точну вагу. Більш того, поставлена партія товару в точності відповідає об`єму, зазначеному в рахунку-фактурі.
По-друге, пояснення представника позивача, що зайво сплачені кошти були повернуті продавцем, так само як і доводи щодо банкрутства банку, не підтверджуються належними та допустимими доказами. Крім того, позивачем не надано й доказів того, що він заявляв майнові вимоги вимог в межах процедури банкрутства банку щодо повернення переведених коштів.
Також суд звертає увагу, що платіжне доручення № 172 від 19.06.2023 має призначення платежу: invoice SAM20230000000188,  SAM20230000000189 від 19.06.2023, сума: 23  400,00 доларів США.
Представнику позивача було запропоновано надати до суду invoice SAM20230000000188 з метою доведення, що сумарна сума за два інвойси відповідає умовам поставок та платіжне доручення дає можливість його ідентифікувати як доказ сплати належної суми партії товару відповідно до рахунку-фактури № SAM 2023000000189 від 19.06.2023, проте такий доказ позивачем не надано.
З огляду на встановлені обставини та умови Контракту, суд доходить висновку, що надані платіжні доручення хоч і містять посилання на інвойси № SAM 2023000000184 від 14.06.2023 та № SAM 2023000000189 від 19.06.2023, проте не відповідають умовам останніх, що не дає можливість стверджувати про зміну умов поставки, передбачену умовами Договору. Водночас, навіть за умов поставки, передбачених в інвойсах, різниця виставленої в рахунках та фактично сплаченої вартості партії товару, свідчить про розбіжності, які ставлять під сумнів правильність визначення декларантом митної вартості.
Відтак, митний орган цілком обґрунтовано виклав зауваження до поданих для митного оформлення документів та запропонував декларанту надати додаткові документи, які можуть усунути виявлені розбіжності та підтвердити правильність визначення митної вартості за ціною Контракту.
Натомість, додаткові документи не були подані позивачем ані до митного органу, ані до суду, а тому колегія суддів погоджується з висновком апелянта, що декларантом не доведено правильність визначення митної вартості товару.
Оскаржувані рішення митного органу є правомірними та не підлягають скасуванню.
Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

                              Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу Дніпровської митниці задовольнити.
                              Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року в адміністративній справі № 160/23666/23 скасувати.
                              У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «КУТАН» відмовити.
                              Постанова суду набирає законної сили з 14 травня 2024 року року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови. 
                              Повна постанова складена 14 травня 2024 року.

Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова