УХВАЛА

28 травня 2024 року
м. Київ

справа №620/16525/23
адміністративне провадження №К/990/19650/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів -Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №620/16525/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, Державної судової адміністрації України, в якому просив суд:
визнати протиправними дії відповідача 1 щодо нарахування та виплати суддівської винагороди позивачу за період з січня 2021 року по вересень 2023 року (періоди з 01.01. по 31.12.2021, з 01.01. по 23.01.2022, з 24.01. по 30.09.2023), обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2 102 грн;
зобов`язати відповідача 1 нарахувати позивачу суддівську винагороду на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за період з 01.01. по 31.12.2021, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 у розмірі 2 270 грн;
зобов`язати відповідача 1 нарахувати позивачу суддівську винагороду на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за період з 01. по 23.01.2022, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2022 у розмірі 2 481 грн.
зобов`язати відповідача 1 нарахувати позивачу суддівську винагороду на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за період з 24.01. по 30.09.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2023 у розмірі 2 684 грн;
зобов`язати відповідачу 1 виплатити позивачу різницю між фактично нарахованим і виплаченим розміром суддівської винагороди за період із 01.01. по 31.12.2021 та перерахованим розміром суддівської винагороди за цей період, з утриманням з виплачених сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів;
зобов`язати відповідача 1 виплатити позивачу різницю між фактично нарахованим і виплаченим розміром суддівської винагороди за період із 01. по 23.01.2022 та перерахованим розміром суддівської винагороди за цей період, з утриманням з виплачених сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів;
зобов`язати відповідача 1 виплатити позивачу різницю між фактично нарахованим і виплаченим розміром суддівської винагороди за період із 24.01. по 30.09.2023 та перерахованим розміром суддівської винагороди за цей період, з утриманням з виплачених сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів;
зобов`язати відповідача 2 забезпечити відповідача 1 бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків для виплати судді Борзнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 різниці між фактично нарахованим і виплаченим розміром суддівської винагороди за періоди з 01.01. по 31.12.2021, з 01 по 23.01.2022, з 24.01. по 30.09.2023 та перерахованим розміром суддівської винагороди за цей період, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня кожного календарного року.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року адміністративний позов задоволено частково:
зобов`язано Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду за періоди з 1 січня до 31 грудня 2021 року, з 1 січня до 23 січня 2022 року, з 24 січня до 30 вересня 2023 року у відповідності до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з розміру посадового окладу, який на 1 січня 2021 року складає 2270,00 грн, на 1 січня 2022 року складає 2481,00 грн, а на 1 січня 2023 року складає 2684,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум і з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;
у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року в частині позовних вимог щодо відмови в зобов`язані Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків для виплати суддівської винагороди у спірний період скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову.
Зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків для виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за періоди з 1 січня до 31 грудня 2021 року, з 1 січня до 23 січня 2022 року, з 24 січня до 30 вересня 2023 року, нарахованої виходячи із встановленого на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 року відповідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб розмір якого становить 2 270 грн, 2 481 грн, 2 684 грн відповідно.
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 залишено без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що в матеріалах справи відсутній документ про сплату судового збору.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 2 684 грн.
Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, позов у цій справі заявлено у 2023 році фізичною особою вимоги якої були задоволені судами попередніх інстанцій щодо двох вимог немайнового характеру.
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Оскільки касаційна скарга подана через підсистему «Електронний суд» скаржник має надати докази сплати судового збору в сумі: 3435,52 грн (2684,00 грн х 0,4*200%*2*0,8)

Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Крім того, по тексту касаційної скарги міститься посилання заявника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Суд зауважує, що оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Не вказавши норму права, застосування якої потребує висновку Верховного Суду, скаржник, як наслідок, належно не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна була застосовуватися. 
Крім того, по тексту касаційної скарги, серед іншого, містяться посилання на постанови Верховного Суду, проте, оскільки такі посилання наведені без взаємозв`язку із конкретним підпунктом частини четвертої статті 328 КАС України Суд не бере такі до уваги.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме: надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі; касаційної скарги у новій редакціїі з зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; копій касаційної скарги у новій редакції у відповідності до кількості учасників справи. 
Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №620/16525/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду