ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 квітня 2024 року           справа №360/2302/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів: Гайдар А.В., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 р. у справі № 360/2302/21 (головуючий І інстанції Шембелян В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,  - 

                                                              У С Т А Н О В И В:  

Позивач, 29 квітня 2021 року звернувся до суду з позовом  до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі відповідач), в якому позивач просив суд:  - визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 9 квітня 2021 року № 909230147630 в частині зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60% від місячної заробітної плати та обмеження виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність; - зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області здійснити з 01 квітня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Луганської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 02 квітня 2021 року № 21-186вих21, без обмеження розміру виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-Х11 (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 р. у справі № 360/2302/21 позов задоволено.  Визнано протиправним та скасовано  рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 9 квітня 2021 року № 909230147630 в частині зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60% від місячної заробітної плати та обмеження виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області здійснити з 01 квітня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Луганської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 02 квітня 2021 року № 21-186 вих. 21, без обмеження розміру виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум. Вирішено питання судових витрат.
Відповідач не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені у відзиві на позов.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного висновку.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено виданими на ім`я позивача копіями: паспорта громадянина України серія ЕМ290785 Попаснянським РВУМВС України в Луганській області 02 вересня 1999 року, картки фізичної особи - платника податків (арк. спр. 11-15). 
Сторони визнають ту обставину, що 01.08.2005 Управлінням Пенсійного Фонду України у Попаснянському районі Луганської області позивачу було призначено пенсію за вислугою років у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-Х11 в розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати.
Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 11.07.2016 у справі №2а/423/37/16 скасовано рішення УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 14.04.2016 про відмову в перерахунку пенсії позивача та зобов`язано управління здійснити перерахунок та виплату призначеної відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ позивачу пенсії в розмірі 90% чинної заробітної плати працівників прокуратури відповідної категорії, зазначеної у довідці  прокуратури Луганської області від 12.04.2016 №18-285вих-16, з 01.01.2016 без обмеження її граничного розміру та з урахуванням проведених виплат (арк. спр. 25-27).
В мотивувальній частині постанови суду зазначалося, що процедура призначення та перерахунку пенсії працівникам прокуратури є різними за змістом та процедурою проведення та зауважувалося про відсутність підстав для звуження соціальних гарантій позивача та необхідність продовження виплати пенсії у відсотковому розмірі, який було визначено на момент призначення такої пенсії.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 360/1906/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 05 травня 2020 року б/н, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати згідно із Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру». Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області здійснити з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Луганської області від 10 березня 2020 року за № 18-162вих-20, з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено
05.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату прокуратури Луганської області від 02.04.2021 № 21-186 вих-21, просив відповідача здійснити перерахунок призначеної йому  в розмірі 90% чинної заробітної плати працівників прокуратури пенсії та без обмеження її граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами (арк. спр. 9).
Відповідно до довідки від 02.04.2021 № 21-186вих-21, що видана Луганською обласною прокуратурою ОСОБА_1 , про розмір заробітної плати за відповідною прирівняною посадою – заступника керівника окружної прокуратури станом на 15.03.2021, така заробітна плата складається із посадового окладу у розмірі 41600,00 грн, надбавки за вислугу років (30%) у розмірі 12480,00 грн, матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціальних питань - у сумі 4506,67 грн та 4506,67 грн відповідно; всього сума заробітної плати – 63093,34 грн (арк. спр. 20).
Суд зазначає, що правомірність включення до розрахунку заробітної плати складових, зазначених у вказаній довідці, не є спірним питанням для сторін.
Листом від 16.04.2021 №25-26/К-01/8-1229/21 Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на заяву позивача від 05.04.2021 надано відповідь, в якій повідомлено позивача, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлені законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, не може перевищувати з 1 липня – 17120,00 грн, а з 1 грудня – 17690,00 грн. Після проведення перерахунку на підставі заяви від 05.04.2021 та розпорядження про перерахунок пенсії основний розмір пенсії від середнього заробітку (60%) складає 37856,00 грн, але максимальний розмір пенсії позивача обмежений десятьма прожитковими мінімумами, який станом на 01.04.2021 складає 17690,00 грн (арк. спр. 22-24).
У відповідь на судовий запит Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом від 11.06.2021 №1200-0303-7/16246 надало суду інформацію про здійснені перерахунки пенсії позивача, в тому числі на підставі рішень судів, що набрали законної сили, зазначивши, такі обставини:
- перерахунок пенсії з 01.01.2016 року ОСОБА_1 було здійснено на виконання рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 11.07.2016 по справі 423/1314/16-а, яким було зобов`язано управління здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 90 відсотків від розміру чинної заробітної плати відповідної категорії працівників органів прокуратури, зазначеної у довідці від 12.04.2016 № 18-285 вих-16, виданій Прокуратурою Луганської області без обмеження граничного розміру пенсії та з урахуванням проведених виплат, розмір пенсії склав 12061,31 грн;
- перерахунок пенсії з 13.12.2019 року ОСОБА_1 здійснено на виконання Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року в справі №360/1906/20, яким було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Луганської області від 10.03.2020 року за №18-162 вих-20, з урахуванням раніше проведених виплат. Перерахунок здійснено в розмірі 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, розмір пенсії склав з 13.12.2019 -16380,00 гри. В рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №360/1906/20 відсутнє зобов`язання щодо виплати пенсії без обмеження її максимального розміру;

- за заявою ОСОБА_1 від 05.04.2021 та довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 02.04.2021 року за № 21-186 вих-21за розпорядженням про перерахунок пенсії основний розмір пенсії від середнього заробітку 60% складає 37856,00 грн, але максимальний розмір позивача пенсії позивача обмежений десятьма прожитковими мінімумами, який станом на 01.04.2021 року складає 17690,00 грн. Перерахунок пенсії проведено на підставі статті 86 Закону №1697-VII та пункту 13-2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.58-59).
Також в матеріалах справи є два перерахунки пенсії позивача:
від 06.04.2021 до рішення 909230147630 від 07.04.2021, підстава: відсоток, особливості: призначення за рішенням суду, стаж прокурори/слідчий склад: 22 роки 3 місяці 29 днів, загальний процент від середнього заробітку – 60%, місяць підвищення розміру пенсії – 01.04.2021, розмір пенсії з надбавками - 37856,00 грн, максимальний розмір пенсії - 17690,00 грн (а.с.42);
від 08.04.2021 до рішення 909230147630 від 09.04.2021, підстава: зміна окладу, особливості: призначення за рішенням суду, стаж прокурори/слідчий склад: 22 роки 3 місяці 29 днів, загальний процент від середнього заробітку – 60%, місяць підвищення розміру пенсії – 01.04.2021, розмір пенсії з надбавками - 37856,00 грн, максимальний розмір пенсії - 17690,00 грн (а.с.21).
Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо здійснення  перерахунку пенсії позивача, внаслідок якого зменшено її відсоткове значення від суми заробітної плати з 90% до 60%, та застосовані обмеження виплати пенсії її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної  скарги, в межах апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
За правилами частин першої, другої чинної на момент виникнення спірних правовідносин редакції статті 86 Закону №1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Позивач наполягає, що набуте ним право на отримання пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати згідно зі статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ не може бути звужене та обмеження пенсії максимальним розміром на нього не розповсюджуються з огляду на принцип дії закону в часі.
Колегія суддів звертає увагу, що у цій справі право позивача на перерахунок пенсії сторонами не заперечується. Спірними є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-XII та застосування при перерахунку такої пенсії обмеження її граничним розміром.
Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.
Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 сформував такий правовий висновок:
«….колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувати правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії»;
«…колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.»
«… внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний… на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті      
86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Отже, позовні вимоги (..) у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.».
Щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-XII, то враховуючи зазначені вище висновки Верховного Суду, колегія суддів звертає увагу на те, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII в частині перерахунку пенсії втратила чинність.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, в силу вимог якої пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
Отже, позовні вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Оскільки позивачу перераховано пенсію на підставі норм Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, то саме норми цього Закону мають застосовуватися при вирішенні спору в цій справі.
Щодо вирішення питання про правомірність обмеження пенсії максимальним розміром суд виходить віз наступного.
Під час дії Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, після призначення позивачу пенсії, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011  №3668-VІ  запроваджено  обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Аналогічна за змістом норма передбачена й абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.
Водночас, п.2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 01.10.2011).
Верховний Суд в постанові від 10.09.2021 у справі №580/5238/20 сформулював правову позицію, що вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI. В даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.
Верховний Суд зазначив, що згідно з абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
При цьому, абзацом другим пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру, встановленому цим Законом.
Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом тощо).
Верховний Суд вказав, що положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.
Отже, пункт 2 розділу ІІ Закону №3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).
Враховуючи те, що на момент набрання чинності Законом № 3668-VI пенсія позивача не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру, Верховний Суд дійшов висновку, що на неї не поширюються норми пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI.
Текстуальний аналіз пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI дає підстави для висновку, що метою вказаної норми є деталізація умов дії положень статті 2 цього ж Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії.
Верховний Суд зазначив, що тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011  і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом №3668-VI; 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.
Виокремлення осіб другої групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.
Суд зазначив, що з часу набрання чинності вказаним Законом № 3668-VI він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).
У підсумку Верховний Суд дійшов висновку, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
З матеріалів справи вбачається, що внаслідок перерахунку пенсії, навіть виходячи з розміру 60 відсотків заробітку, її розмір перевищив максимальний.
Враховуючи те, що таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону №3668-VI, в даному випадку слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність застосування відповідачем обмеження максимального розміру пенсії та відсутність підстав для  їх скасування.
Ураховуючи те, що суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи, але неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
           Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного  управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 р. у справі № 360/2302/21  – задовольнити.  
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 р. у справі № 360/2302/21  – скасувати.
Прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Повне судове рішення складено 30 квітня 2024 року.                        
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.  

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін 
Судді                                                                                          
                                                                                                                         А.В. Гайдар 
                                                           
                                                                                                                               І.Д. Компанієць