ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року
м. Київ
справа № 761/25928/22
провадження № 51-7865 км 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:  
 
головуючого                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,
прокурора                                          ОСОБА_5 ,
захисника                                          ОСОБА_6 ,
засудженого                                     ОСОБА_7 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 .
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Вироком Солом`янського районного суду м. Києві від 14 травня 2021 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. 
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2023 року задоволено подання старшого інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації», скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено останнього для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки відповідно до вказаного вироку.
 
На цю ухвалу районного суду захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду від 08 травня 2023 року.
 
Апеляційний суд зазначив, що відповідно до поштового трекінгу з офіційного сайту ДП «Укрпошта», поштове відправлення № 0304703124843 на адресу ОСОБА_7 було відправлено районним судом 31 травня 2023 року та доставлено адресату 03 червня 2023 року з поміткою «вручено особисто».
Строк для оскарження ухвали суду першої інстанції сплинув 10 червня 2023 року, апеляційна скарга подана до суду лише 26 вересня 2023 року, тобто з пропуском цього строку.
Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження рішення районного суду та відмовив у його поновленні.
 
Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що суд не перевірив належним чином дату отримання ОСОБА_7 копії ухвали районного суду, що була направлена не на адресу його проживання, яка була відома органу пробації, а на адресу реєстрації, де взагалі ніхто не проживає. Вказане в судовому рішенні поштове відправлення отримане невідомою особою, що підтверджується підписом цієї особи на повідомленні про вручення, а тому твердження про те, що воно вручене ОСОБА_7 особисто не відповідає дійсності. Ці доводи сторони захисту не були перевірені, а тому ухвала апеляційного суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
 
Позиції інших учасників судового провадження
 
Засуджений та його захисник у судовому засіданні підтримали скаргу та просили її задовольнити з наведених у скарзі мотивів.
Прокурор у суді касаційної інстанції заперечила проти задоволення скарги та просила залишити судове рішення без зміни.
 
Межі розгляду матеріалів кримінального провадження у касаційному суді
 
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
 
Згідно зі ст. 433 цього Кодексу суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. 
 
Мотиви суду
 
Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
 
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. 
 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції, зокрема й про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
 
Положеннями ч. 3 цієї норми закону передбачено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 був обізнаний про дату та час розгляду подання органу пробації в суді першої інстанції, однак тричі в судове засідання не з`явився, подавав клопотання про відкладення розгляду. 
 
Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що поважність неприбуття в судові засідання 01 та 08 травня 2023 року не підтверджена матеріалами справи. За таких обставин апеляційний суд констатував, що ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду. Засуджений під вартою не утримувався. Тому семиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду для нього мав обчислюватися з моменту оголошення судового рішення.
 
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
 
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
 
Проте, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, подана до суду 26 вересня 2023 року. У клопотанні, як на причину пропуску передбаченого законом строку, захисник послався на те, що ухвалу районного суду було направлено на поштову адресу, за якою ОСОБА_7 не проживає. Тобто, захисник послався на неналежне та невчасне вручення засудженому копії ухвали суду першої інстанції, що не відповідає положенням ч. 3 ст. 395 КПК України. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції правильно вказав, що матеріалами провадження не підтверджено поважності пропуску цього строку.
 
Верховний Суд у своїх рішеннях уже неодноразово звертав увагу на те, що особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право (постанова ВС від 27 березня 2019 року, справа № 127/17092/18). 
 
Колегія суддів касаційного суду слідує наведеній позиції ВС та вважає, що в даному випадку засуджений не вжив заходів, щоб дізнатися про стан розгляду подання органу пробації щодо нього, хоча й був обізнаний про наявність такого подання і дату його розгляду. Незважаючи на те, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 була 13 травня 2023 року надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР), а 15 травня цього року оприлюднена і він мав реальну можливість ознайомитися зі змістом цієї ухвали, засуджений не поцікавився результатом судового розгляду. Крім того, він не повідомив належним чином суд про зміну місця свого проживання для направлення йому кореспонденції на актуальну адресу, що також може свідчити про несумлінне ставлення засудженого до своїх процесуальних обов`язків.
 
З огляду на це, рішення апеляційного суду про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є правильним.
 
Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, вона в повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тому доводи захисника в цій частині теж неприйнятні. 
 
Крім того, суд звертає увагу, що апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження подавав не засуджений ОСОБА_7 , а захисник ОСОБА_6 . Однак це клопотання не містило обставин, які були чи є об`єктивно непереборними, пов`язаними дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення адвоката до суду. 
 
У той же час, колегія суддів наголошує, що початок перебігу строку для оскарження судових рішень є загальним для всіх учасників кримінального провадження, за винятком засудженого, який перебуває під вартою. Положення ст. 395 КПК України не передбачають привілею щодо окремого обчислення строків для кожного захисника, залученого для надання правової допомоги вже після ухвалення судом рішення, яке оскаржується. З огляду на це, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок апеляційного суду про відсутність передбачених законом підстав для поновлення пропущеного строку.
 
Урахувавши наведене, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню. У зв`язку із цим та керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити судове рішення без зміни.
 
З цих підстав суд ухвалив:
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                                    ОСОБА_8                                              ОСОБА_3