ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2024 р.                             Справа № 910/15661/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Ходаківської І.П. 

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Ігнатов Н.О.             
від відповідача: Марченко О.Г.    
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна Компанія "Сонячна"
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 (повне рішення складено 22.01.2024) (суддя Босий В.П.)
у справі № 910/15661/23 Господарського суду міста Києва
за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна Компанія "Сонячна" 
про стягнення 94 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
У жовтні 2023 року Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - Комітет, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна Компанія "Сонячна" (далі - Товариство, відповідач) про стягнення штрафу в розмірі 47 000,00 грн та пені в розмірі              47 000,00 грн, а всього - 94 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем штрафу, накладеного рішенням позивача про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу № 60/50-р/к від 28.12.2022.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі № 910/15661/23 позов Комітету задоволено повністю. Ухвалено стягнути з Товариства штраф у розмірі                              47 000,00 грн та пеню в розмірі 47 000,00 грн, зарахувавши зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України: отримувач: ГУК у Печерському районі міста Києва, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України, на р/р IBAN UA118999980313090106000026007, за кодом бюджетної класифікації: 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції". Ухвалено стягнути з Товариства на користь Комітету судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. 
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив із того, що відповідач усупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" ухилився від сплати накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений цим Законом строк.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі                   № 910/15661/23, Товариство звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовані обставини, що мають значення для справи; не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушені норми процесуального права (щодо стандартів доказування) та неправильно застосовані норми матеріального права (щодо зупинення на час воєнного стану перебігу строків, за які відповідача притягають до відповідальності).
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі № 910/15661/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 30.04.2024 о 10:20.
Позиції учасників справи
Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення у справі.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Явка представників учасників справи
У судове засідання 30.04.2024 з`явились представники позивача та відповідача. 
Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Комітетом здійснювався розгляд заяви представника Обслуговуючого кооперативу "Котеджне містечко Сонячна долина" (далі - ОК "Котеджне містечко Сонячна долина") - адвоката Оберемка Д.О. від 29.06.2022 № 29/06 (вх. від 05.07.2022 № 60-01/22-АМ) щодо можливого порушення Товариством законодавства про захист економічної конкуренції.
У ході розгляду вказаної заяви, керуючись ст. 3, 7, 17, 22 та 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", головою Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було направлено на адресу Товариства вимогу від 29.08.2022 № 60-02/2373 про надання інформації. Відповідно до вказаної вимоги Товариству необхідно було протягом 15 календарних днів з дня отримання вимоги надати до Комітету інформацію та копії документів.
Оскільки у встановлений головою Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України строк Товариство не надало запитувану інформацію та копії витребуваних документів, і звернень чи клопотань щодо продовження строку для надання інформації на вказану вимогу від Товариства до Комітету не надходило, розпорядженням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.11.2022 № 60/73-рп/к розпочато розгляд справи № 222/60/73-рн/к.22 за ознаками вчинення Товариством порушення, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.
Рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2022 № 60/50-р/к у справі № 222/60/73-рп/к.22 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення Комітету) визнано дії Товариства, які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.2022 № 60-02/2373 у встановлений ним строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Північному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений його головою строк. За вказане порушення на Товариство накладено штраф у розмірі 47 000,00 грн.
Рішення Комітету було направлене відповідачеві засобами поштового зв`язку разом із супровідним листом № 60-02/4239 від 29.12.2022 та отримане Товариством 06.01.2023, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.
Проте, штраф у розмірі 47 000,00 грн, накладений Рішенням Комітету, у строк, встановлений Законом України "Про захист від економічної конкуренції", відповідач не сплатив, що і стало підставою для звернення Комітету з позовом у даній справі. 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Згідно з п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.
Статтею 239 ГК України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.
Згідно із ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в редакції, чинній на час прийняття Рішення Комітету, за порушення, передбачені  пунктами 9,  13-18  статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
Статтею 24 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством. Особливості порядку надання та оприлюднення рішень, розпоряджень встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції.
Відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в редакції, чинній на час прийняття Рішення Комітету, рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб (ч. 1). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання (ч. 2). Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (ч. 3). За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу (ч. 5). У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч. 7). Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (ч. 9).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;              2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України (належність та допустимість доказів) належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України (достовірність та вірогідність доказів) достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як зазначено вище, Рішення Комітету було отримане Товариством 06.01.2023. 
Таким чином, як правильно вказав суд першої інстанції, Рішення Комітету вважається врученим відповідачу 06.01.2023, отже, кінцевим терміном сплати Товариством штрафу, відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", є 06.03.2023.
Зазначене Рішення не скасоване та не визнане недійсним у встановленому законом порядку, а тому місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що воно є обов`язковим до виконання.
Згідно із ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в редакції, чинній до 01.01.2024, протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.
Проте, як встановлено місцевим господарським судом і перевірено судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем Комітету документів, що підтверджують сплату штрафу.
Тобто, усупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідач ухилився від виплати у встановлений Законом строк накладеного на нього позивачем штрафу.
Відповідно до ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" в редакції, чинній на час подання до суду позову в даній справі, з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.
Як встановив місцевий господарський суд і свідчать матеріали справи, станом на день вирішення спору штраф відповідачем не сплачений, доказів зворотного суду не надано.
З урахуванням зазначеного вище, встановленого факту несплати відповідачем накладеного на нього штрафу у встановлений ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк, висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення                            47 000,00 грн штрафу є обґрунтованим та правомірним.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 47 000,00 грн за прострочення сплати штрафу, нараховану за період з 07.03.2023 по 20.09.2023.
За приписами ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Обставин, які б у силу положень ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зупиняли чи припиняли нарахування пені, судом не встановлено.
Сума штрафу, накладеного Рішенням Комітету, складає 47 000,00 грн; таким чином, розмір пені за один день складає 705,00 грн (47 000,00 грн * 1,5 %).
За заявлений позивачем період (з 07.03.2023 по 20.09.2023) відповідачем прострочено 198 днів.
Таким чином, розмір пені за прострочення сплати штрафу відповідачем (який за обґрунтованим розрахунком позивача становить 139 590,00 грн) перевищує розмір накладеного Рішенням Комітету штрафу.
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що сума пені, яка підлягає стягненню з урахуванням встановлених             ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" обмежень, становить                         47 000,00 грн.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що вимога позивача про стягнення пені в сумі 47 000,00 грн є правомірною та підлягає задоволенню за розрахунком позивача.
Таким чином, оскільки станом на день ухвалення рішення суду першої інстанції штраф та пеня Товариством не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано, місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.
Відхиляючи доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.
Доводи відповідача зводяться до його незгоди з Рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2022 № 60/50-р/к у справі № 222/60/73-рп/к.22 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". 
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в редакції, чинній на час прийняття Рішення Комітету, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.
Таким чином, законом передбачено оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України в судовому порядку.
Відтак, обставини, мотиви та підстави прийняття Комітетом Рішення не підлягають дослідженню та встановленню судом у межах розгляду даної справи про стягнення штрафу та пені, позаяк Рішення Комітету не є предметом спору в цій справі.  
Щодо доводів скаржника про те, що дані про відправлення рекомендованого листа, яким надсилалося Рішення Комітету, не зареєстровані в системі Укрпошти, слід зазначити таке.
На веб-сайті Укрпошти міститься застереження про те, що "інформація про наявність та стан пересилання поштових відправлень постійно оновлюється й зберігається в системі протягом 6 місяців з моменту реєстрації". Тобто після спливу шестимісячного строку така інформація не зберігається.
Відсутність на офіційному веб-сайті Укрпошти відомостей про поштове відправлення не є підставою вважати, що відповідна кореспонденція не надсилалася. Термін зберігання інформації для відстеження руху рекомендованих листів обмежений, і після спливу встановленого терміну неможливо з даних вказаного веб-сайту встановити, зокрема, факт відправлення кореспонденції.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 438/610/14-ц.
Таким чином, відсутність станом на час розгляду даної справи (тобто після спливу вищенаведеного шестимісячного строку) інформації про зазначене відправлення на веб-сайті Укрпошти, з огляду на шестимісячний строк зберігання такої інформації відповідно до застереження на веб-сайті Укрпошти, не є підставою вважати, що відповідна кореспонденція не надсилалась.
Доводи скаржника, наведені в додаткових поясненнях у справі від 05.03.2024, про порушення судом першої інстанції принципу процесуальної економії при постановленні ухвали від 29.11.2023 про повернення зустрічної позовної заяви Товариства до Комітету про скасування Рішення Комітету, колегією суддів апеляційної інстанції відхиляються, оскільки в силу ч. 1 ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. Натомість додаткові пояснення подані відповідачем поза межами строку на апеляційне оскарження. 
Крім того, суд апеляційної інстанції, зауважує, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвала про повернення зустрічної позовної заяви оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції. 
Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, доводи скаржника про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не знайшли свого підтвердження.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі № 910/15661/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.
За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача відсутні.
Судові витрати
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна Компанія "Сонячна" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі № 910/15661/23 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.
У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву повний текст постанови складено та підписано 27.05.2024.                             

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                І.П. Ходаківська