Справа № 344/3100/24 
Провадження № 33/4808/659/24 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Шпак Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 21.05.2024 року щодо нього,
в с т а н о в и в :

Цією постановою                          ОСОБА_1 
                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 15.02.2024 року о 00 год. 07 хв. в с. Крихівці, Івано-Франківської МТГ, по вул. Двірська, 1, керував транспортним засобом «Ніссан Ліф» д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат огляду 2.41% проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та необгрунтована, винесена без всебічного, повного і об?єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що з відеозаписів, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що відсутній факт як зупинки транспортного засобу, так і проходження процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності; транспортний засіб стояв на узбіччі; приймачу оскаржувану постанову суд першої інстанції взяв до уваги тільки пояснення допитаних у якості свідків працівника патрульної поліції, ОСОБА_2 (покази надані свідком в судовому засіданні суперечать відеозапису долученого із нагрудних камер патрульних поліцейських), в матеріалах справи відсутні докази вручення йому судових повісток, внаслідок чого він не зміг скористатися своїм правом надати свої пояснення та докази. Вказує, що суддею було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання представника щодо проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення з підстав, того що розгляд справи згідно КУПАП в режимі ВКЗ - не передбачено, а посилання суду на стосовно намірів щодо умисного затягування процесу- є безпідставними та надуманими. Вважає, що судом упереджено, одночасно із обвинувальним нахилом проведено розгляд справи та не надано об?єктивні оцінки під час розгляду протоколу щодо нього. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника.
Заслухавши пояснення захисника, проаналізувавши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.
В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.
Розгляд справи без ОСОБА_1 та його захисника за встановлених апеляційним судом обставин є порушенням його права на захист та правового принципу змагальності сторін у судовому процесі.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення  ОСОБА_1 якісної копії протоколу про правопорушення. Захисник подала копію протоколу, однак через врай неякісне виготовлення вона не читається. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення  ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично належно не пред`явлено адміністративне звинувачення та не вручено якісний акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення нової копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджуються відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.
Апеляційна інстанція не має правових підстав для відхилення сумнівів захисника в об`єктивності показників алкотестера у цій справі, оскільки копія свідоцтва про його повірку (а.с. 10) не завірена підписом відповідальної особи. Такий сумні взгідно ст. 62 Конституції України слід тратувати на користь водія.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП..
Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 21.05.2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        Б.М. Гриновецький