ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/26626/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 (суддя Кучма К.С.) в адміністративній справі за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області про скасування наказу про проведення перевірки та розпорядження про анулювання ліцензій,- 

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області, в якому просить:
1) визнати протиправним і скасувати наказ №4489-п від 05.10.2023 про проведення фактичної перевірки;
2) визнати протиправним і скасувати розпорядження №255-рл від 06.10.2023 в частині анулювання ліцензій:
- №04830314201900399 на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 03.07.2019 до 03.07.2024 на автозаправній станції за адресою АДРЕСА_1 ;
- №04860314201900398 на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 03.07.2019 до 03.07.2024 на автозаправній станції за адресою АДРЕСА_2 ;
- №04810314201900406 на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 04.07.2019 до 04.07.2024 на автозаправній станції за адресою АДРЕСА_3 ;
- №04840314201900477 на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 05.08.2019 до 05.08.2024 на автозаправній станції за адресою АДРЕСА_4 ;
- №990614202200154 на право оптової торгівлі пальним терміном дії з 18.04.2022 до 18.04.2027 за адресою місцезнаходження/проживання АДРЕСА_5 .
В обґрунтування позову посилається на відсутність підстав призначення фактичної перевірки. Також вказує на безпідставність анулювання ліцензій в зв`язку з його відсутністю за місцем провадження діяльності. Зазначає, що він зареєстрований та постійно проживає по АДРЕСА_5 . Всі автозаправні станції за переліченими в ліцензіях адресами щоденно працюють. На жодну з адрес документи про перевірку не надходили та жодна з адрес інспекторами податкової служби не відвідувалась.    
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2023, прийнятому у спрощеному провадженні, позов задоволений. 
Висновки суду першої інстанції, зокрема, ґрунтуються на тому, що в наказі про призначення перевірки не наведені конкретні підстави для її призначення. Складений суб`єктом владних повноважень акт про неможливість проведення фактичної перевірки не є доказом відсутності позивача за місцем провадження господарської діяльності. Факт відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням відповідачем не доведено належними та допустимими доказами. Відповідно, оскаржуване розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню.
В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що висновки суду першої інстанції про протиправність наказу про призначення фактичної перевірки протирічать висновкам Верховного Суду в аналогічних справах. Стверджує, що розпорядження про анулювання ліцензій винесено правомірно, оскільки позивач відсутній за місцем провадження діяльності.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, основною діяльністю Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 є торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом. Адреса реєстрації АДРЕСА_5 (а.с. 19-21). Згідно довідки №37 від 09.10.2023, у позивача працевлаштовано 56 осіб (а.с. 31).
Для здійснення зареєстрованої господарської діяльності Фізична особа підприємець ОСОБА_1 отримав ліцензії:
- №04830314201900399 на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 03.07.2019 до 03.07.2024 на автозаправній станції за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 26);
- №04860314201900398 на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 03.07.2019 до 03.07.2024 на автозаправній станції за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 24);
- №04810314201900406 на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 04.07.2019 до 04.07.2024 на автозаправній станції за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 22);
- №04840314201900477 на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 05.08.2019 до 05.08.2024 на автозаправній станції за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 27);
- №990614202200154 на право оптової торгівлі пальним терміном дії з 18.04.2022 до 18.04.2027 за адресою місцезнаходження/проживання АДРЕСА_5 (а.с. 29).
На адресу ГУ ДПС в Дніпропетровській області надійшла інформація ДПС України №24945/7/99-00-09-03-01-07 від 04.10.2023 про низький рівень сплати податків до бюджету Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , що може свідчити про порушення законодавства щодо виробництва, обігу, зберігання, транспортування пального. (а.с. 135) 
Наказом заступника начальника ГУ ДПС в Дніпропетровській області №4489-п від 05.10.2023 призначена фактична перевірка Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_5 з питань дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів. (а.с.130) 
Начальнику Відділу контролю за виробництвом і обігом пального Управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Дніпропетровській області Мананнікову Є.В. та головному державному інспектору цього відділу ОСОБА_3 видані направлення на перевірки №5994 від 05.10.2023 та №5993 від 05.10.2023. (а.с. 131) 
Виходом на перевірку, перевіряючими складений акт про неможливість проведення фактичної перевірки Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в зв`язку з його відсутністю за адресою АДРЕСА_5 . (а.с.133) 
Розпорядженням ГУ ДПС в Дніпропетровській області №255-рл від 06.10.2023 перелічені вище ліцензії анульовані в зв`язку з встановленням факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка зазначена в ліцензіях. (а.с. 9-18,129) 
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право проводити перевірки і звірки платників податків.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
Відповідно до пункту 75.1.3 статті 75 Податкового Кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, в тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Податкового Кодексу України, фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: 80.2.5 в разі наявності або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками, рівномірами-лічильниками, масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
З огляду на викладене, скасовуючи наказ про призначення фактичної перевірки Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України №481 від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального» покладені на відповідача, є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки. Такі функції контролю передбачені також статтею 19-1 Податкового Кодексу України. Верховний Суд в постановах від 20.03.2018 у справі №820/4766/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 21.07.2022 у справі №320/1864/21, від 10.10.2023 у справі №500/1301/20 дійшов висновку, що податкова служба має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту на виконання функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального.
Враховуючи перелічені функції та наявну інформацію ДПС України про можливі порушення законодавства щодо виробництва, обігу, зберігання, транспортування пального, колегія суддів вважає помилковим висновок окружного суду про протиправність наказу ГУ ДПС в Дніпропетровській області №4489-п від 05.10.2023 про призначення фактичної перевірки.  
Відповідно до абзацу 22 статті 1 Закону України №481 від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального», ліцензія – документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання на проведення одного з зазначеного у цьому Законі виду діяльності протягом визначеного строку.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання за наявності ліцензії. 
Відповідно до частини 9 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним, одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або місцезнаходженням постійного представництва.
Відповідно до частини 11 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Відповідно до частини 23 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. 
Відповідно до частини 34 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.
Відповідно до частини 38 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Відповідно до частини 40 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, в додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них.
Відповідно до частини 47 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, після видачі / анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відомості до єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі / анулювання ліцензії.
Відповідно до абзацу 11 частини 51 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, розпорядження на підставі акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація про фіксацію зазначеного факту технічними приладами або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, звукозапису, або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису, звукозапису.
Відповідно до частини 52 статті 15 Закону України №481 від 19.12.1995, ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.
Як зазначалось вище, торгівля паливом є основним видом господарської діяльності Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 . На належних йому автозаправних станціях працюють 56 осіб, фактична щоденна робота автозаправних станцій підтверджена наданими фіскальними документами на відпуск пального та отримання коштів (а.с.32-52), акцизними накладними (а.с. 70-75), довідками про зведені за добу підсумкові облікові дані обсягів та залишків пального (а.с. 53-69). Анулювання ліцензій на право роздрібної та оптової торгівлі пальним має наслідками припинення господарської діяльності, тобто наслідки є суттєвими та чутливими для подальшої реалізації позивачем права на законну підприємницьку діяльність, гарантовану статтею 42 Конституції України. Для позбавлення гарантованого конституційного права мають існувати вагомі причини, підтверджені незаперечними доказами.
На переконання колегії суддів, одного лише акта про неможливість проведення фактичної перевірки в зв`язку із незнаходженням позивача за місцем свого проживання є недостатнім для позбавлення особи ліцензії на здійснення основної господарської діяльності. В акті не зазначено точного часу коли інспектори встановили відсутність позивача за зареєстрованою адресою, не зазначені докази що позивач за зареєстрованою адресою не проживає. 
В кожній ліцензії, виданій ГУ ДПС в Дніпропетровській області, вказані адреси автозаправних станцій, належних позивачу, на яких здійснюється реалізація пального. Інспектори не виходили для фактичної перевірки на ці адреси та не надали жодних доказів відсутності провадження господарської діяльності за цими адресами. В свою чергу, позивач надав докази що реалізація пального на перелічених автозаправних станціях здійснюється.   
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням. Відповідно, оскаржуване розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу №4489-п від 05.10.2023 про проведення фактичної перевірки Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та прийняття в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.  
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  317,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області задовольнити частково. 
Скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу №4489-п від 05.10.2023 про проведення фактичної перевірки Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити. 
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко