ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 487/9201/19
провадження № 51-5690км23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисника                                                    ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
особи, щодо якої закрито
кримінальне провадження                     ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),                          
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , який брав участь у кримінальному провадженні в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2023 року.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Згідно з ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2023 року закрито кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі-ЄРДР) за № 12018150040004196 від 20 жовтня 2018 року та № 12018150030004297 від 02 листопада 2028 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 Кримінального кодексу України (далі - КК), за епізодом щодо потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 20 червня 2023 року залишив без змін указану ухвалу місцевого суду.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому. 
Суть доводів прокурора зводиться до незгоди з висновками судів щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, адже, як він уважає, сторона обвинувачення звернулась у строк, визначений ст. 219 КПК.
Обґрунтовуючи свою позицію, касатор із посиланням на відповідні дати та номери кримінальних проваджень зазначає, що строк між винесенням постанови про закриття кримінального провадження до скасування її прокурором не включається у строк досудового розслідування. 
Водночас зазначає, що сторона обвинувачення звернулась до суду з обвинувальним актом в межах двомісячного строку з дня повідомлення особі про підозру, а отже, відсутні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із недотриманням строків досудового розслідування. 
Узагальнюючи доводи, викладені у касаційній скарзі, прокурор наводить мотиви невідповідності рішення апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК, що, на його переконання, є істотним порушенням вимог цього Кодексу.
Позиції учасників судового провадження
До початку касаційного розгляду ОСОБА_7 подав письмові заперечення у яких детально наводить мотиви незгоди із доводами, викладеними у касаційній скарзі прокурора.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу сторони обвинувачення, вважаючи її обґрунтованою, захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечили проти задоволення касаційної скарги і підтримали заперечення останнього.
Мотиви Суду
Відповідно до положень ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Проте ухвалу апеляційного суду не можна вважати такою, що постановлена згідно з положеннями зазначеної статті, зважаючи на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК (у редакції станом на 20 жовтня 2019 року) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості (п. 2 ч. 1 цієї статті).
Як установив місцевий суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції 20 жовтня 2018 року заступник начальника СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 , уніс відомості до ЄРДР за № 12018150040004196 на підставі заяви потерпілої ОСОБА_9 , за фактом її зґвалтування, із попередньою кваліфікацією - ч. 1 ст. 152 КК.
Після цього слідчий СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 постановою від 12 грудня 2018 року закрив провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Проте заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_13 31 жовтня 2019 року скасував указану постанову про закриття кримінального провадження.
Крім цього, 02 листопада 2018 року заступник начальника СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 , уніс відомості до ЄРДР № 12018150030004297 на підставі заяви потерпілої ОСОБА_10 , за фактом її зґвалтування, із попередньою кваліфікацією - ч. 1 ст. 152 КК України.
Однак старший слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 постановою від 28 грудня 2018 року закрив провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_16 не погодився із постановою слідчого про закриття і 22 листопада 2019 року її скасував, а прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_17 постановою від 09 грудня 2019 року об`єднала матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 12018150040004196 та № 12018150030004297 в одне провадження - № 12018150040004196.
Тобто в обох кримінальних провадженнях нікому не було повідомлено про підозру і провадження були закриті за відсутністю складу кримінального правопорушення.
З огляду на те, що постанови про закриття кримінального провадження були скасовані прокурором поза межами 12 місячного строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК, для нетяжких злочинів, суди дійшли думки, що вказані постанови були скасовані з порушенням вимог ч. 6 ст. 36 КПК.
Колегія суддів не погоджується з таким підходом і бере до уваги висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладений у постанові від 01 квітня 2024 року (справа № 178/50/20), відповідно до якого у разі скасування прокурором постанови слідчого, дізнавача чи прокурора про закриття кримінального провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру, у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю, період з моменту винесення постанови про закриття кримінального провадження до моменту її скасування не  включається до строку досудового розслідування. 
Отже, беручи до уваги наведене вище та обставини кримінального провадження, строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК, не був пропущений, прокурор звернувся до суду з обвинувальний актом в межах двомісячного строку з моменту повідомлення особи про підозру, а тому підстави для закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, відсутні.
За таких обставин Верховний Суд вважає, що ухвала апеляційного суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у цьому суді на підставі п. 1 ч. 1 ст.438 КПК.
Водночас, враховуючи мотиви, з яких прокурор уважає оскаржувану ухвалу незаконною, колегія суддів дійшла переконання, що скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати зазначене в цій постанові, перевірити усі обставини кримінального провадження, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2023 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                          ОСОБА_3