ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/6833/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області рішення Запорізького окружного адміністративного суду від                   16 листопада 2023 року в адміністративній справі №280/6833/23 (головуючий суддя І-ї інстанції - Прасов О.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
          
В С Т А Н О В И В :
Позивач 28.08.2023 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.05.2023 за №00006420709 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 352116,27 грн..
В обґрунтування позову зазначено, що посилання контролюючого органу на інформацію з бази даних ДПС України - СОД РРО взагалі не може враховуватися у якості доказу, оскільки таке  посилання відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. При цьому, контролюючим органом застосовано до позивача штраф у розмірі 150 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів. Такий штраф не може застосовуватися, оскільки він передбачений за повторне вчинення правопорушення. Повторним вважається порушення, вчинене після притягнення особи до відповідальності за порушення того ж виду. У період з 05.04.2023 р. по 18.04.2023 р. контролюючим органом одночасно проводилося сім фактичних перевірок позивача з однакових підстав, та за результатами перевірок встановлені однакові порушення а саме: «встановлено випадки створення в РРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв які повинні маркуватися марками акцизного податку (далі МАП), без реквізитів МАП. У відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація про серію та номер МАП». Період вчинення правопорушень - у п`ятьох актах вказано: з липня 2022 по серпень 2022 року, у двох актах вказано: з липня 2022 по вересень 2022 року. Оскільки фактичні перевірки магазинів позивача проводилися одночасно, і актами перевірок встановлені однотипні порушення, жодне з них не може вважатися повторним щодо іншого.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 19.05.2023 за №00006420709 форми «С» на суму 352116,27 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки відповідачем було складено акт фактичної перевірки №530/08/01/07/09/41696968 від 19.04.2023 року за результатами встановлених порушень вимог податкового законодавства, у зв`язку з чим винесено податкове повідомлення-рішення 19.05.2023 року за №00006420709, відповідно до якого до ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» застосовано штрафні санкції на загальну суму 352116,27 грн.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» є суб`єктом господарювання (ЄДРПОУ №41696968), основним видом діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код 47.11), перебуває на податковому обліку в органах ДПС України (а.с.18-19).
Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.
В період з 05.04.2023 року по 18.04.2023 року контролюючим органом проведено перевірку магазина за адресою: м.Запоріжжя, вул.Магістральна, буд.92, в якому здійснює діяльність ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» на підставі статей 20, 80 ПК України, КЗпП України, Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР, Закону України від 01.06.2000 року №1755-ІІІ, Закону №481/95-ВР, за результатами якої 19.04.2023 року складено акт №530/08/01/07/09/41696968 (а.с.10-14).
Згідно висновків акту перевірки під час виходу у місці зберігання встановлено реалізацію товарів за готівкові кошти на суму - 13890,60 грн., по яким розрахункові операції проведені без застосування РРО, а саме: згідно опису наявності готівки на місці проведення розрахунків в скринці каси (РРО фіскальний №3000875052) знаходились готівкові кошти у сумі 10536,30 грн., при цьому згідно Х-звіту по РРО сума готівкових коштів склала 2328,20 грн.. Таким чином, встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 8208,10 грн.;  згідно опису наявності готівки на місці проведення розрахунків в скринці каси (РРО фіскальний №3000875059) знаходились готівкові кошти у сумі 7502,20 грн., при цьому згідно Х-звіту по РРО сума готівкових коштів склала 1819,70 грн.. Таким чином, встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 5682,50 грн..
Відповідно до бази даних ДПС України (СОД РРО) встановлено випадки створення в РРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв на загальну суму - 235136,58 грн., які повинні маркуватися марками акцизного податку, без реквізитів МАП. У відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація про серію та номер МАП (дані чеків у додатку до акту). Зведена інформація щодо розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв без маркування МАП.
Контролюючим органом встановлено порушення позивачем п.1, п.2 статті 3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями).
На підставі акту фактичної перевірки контролюючим органом 19.05.2023 року прийнято податкове повідомлення-рішення за №0006420709, яким за порушення п.1, п.2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за платежем «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до  позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 352116 грн. 27 коп..
Не погодившись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
За пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1. статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Згідно п.80.10 статті 80 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Відповідно до п.86.1. статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Пунктом 86.5. статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у висновку Акту фактичної перевірки від 19.04.2023 року за №530/08/01/07/09/41696968  зазначено лише про встановлення порушення «п.1, п.2 статті 3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями)».
Порушення позивачем вимог п.1, п.2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» частково підтверджується документально.
Разом з тим, відповідачем не надано до суду всіх фіскальних чеків від реалізації підакцизного товару на загальну суму 234744 грн. 18 коп., про що зазначено в акті фактичної перевірки від 19.04.2023 року за №530/08/01/07/09/41696968, та які б свідчили про порушення позивачем вимог п.1, п.2 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Стосовно обчислення штрафної (фінансової) санкції у сумі 352116 грн. 27 коп., яку відповідач розрахував, як за вчинення повторного правопорушення апеляційний суд зазначає наступне.
Контролюючий орган застосував до позивача штраф у розмірі 150 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів. Такий штраф у цьому випадку не може застосовуватися, оскільки він передбачений за повторне вчинення правопорушення. 
Повторним вважається порушення, вчинене після притягнення особи до відповідальності за порушення того ж виду. У період з 05.04.2023 року по 18.04.2023 року контролюючим органом одночасно проводилося сім фактичних перевірок ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» з однакових підстав, та за результатами перевірок встановлені однакові порушення, а саме: «встановлено випадки створення в РРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв, які повинні маркуватися марками акцизного податку, без реквізитів МАП. У відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація про серію та номер МАП». Період вчинення правопорушень - у п`ятьох актах вказано: з липня 2022 по серпень 2022 року, у двох актах вказано: з липня 2022 по вересень 2022 року. 
Оскільки фактичні перевірки магазинів позивача проводилися одночасно, і актами перевірок встановлені однотипні порушення, жодне з них не може вважатися повторним щодо іншого. До того ж, порушення не можуть одночасно бути повторними по відношенню одне до одного.
Відповідачем  ані  суду  першої, ані  суду  апеляційної  інстанції  не  надано  доказів   притягнення позивача  до відповідальності (яке  є  узгодженим) за порушення того ж виду  на  час прийняття  спірного  податкового  повідомлення  рішення,  та  в  матеріалах  справи  такі  докази  відсутні.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» під порушенням вчиненим вперше, розуміється продані з порушеннями товари (роботи, послуги), тобто дії вчинені у множині.
Отже, статтею 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не визначаються часові межі проведення продажу з порушеннями товарів (робіт, послуг).
Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтований висновок суду першої інстанції, що всі порушення, наведені в акті фактичної перевірки від 19.04.2023 року за №530/08/01/07/09/41696968 є такими, що вчинені позивачем вперше.
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року в адміністративній справі №280/6833/23 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року в адміністративній справі №280/6833/23 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.     

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко