ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2024 року	Львів	Справа № 140/11491/23 пров. № А/857/23352/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Хобор Р.Б., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року (суддя- Ковальчук В.Д., ухвалене в м. Луцьк) у справі № 140/11491/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІР МАРКЕТ” до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-
                                                       ВСТАНОВИВ:
24 травня 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю “ТІР МАРКЕТ” звернулося до суду з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 25.11.2022 №UA205030/2022/000079/2, №UA205030/2022/000080/2.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду Волинська митниця оскаржила його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати і прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної  скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна  скарга не підлягає до  задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 07.04.2022 між компанією “Martex” Spolka z Ogranichona Odpowiedzialnoscia (Польща) (продавець) та ТзОВ “ТІР МАРКЕТ” (покупець) укладено договір (контракт) №1, предметом якого є купівля-продаж автозапчастин, хімія та аксесуари до вантажних автомобілів (далі – товар).
На виконання умов договору від 07.04.2022 №1 компанія “Martex” 21.11.2022 виставила позивачу рахунок-фактуру (інвойс) №9/FAE/2022/00505, згідно з яким загальна вартість товару (162 товарні позиції) становить 9 739,78 EUR (Євро), на умовах оплати – до 12.12.2022.
З метою митного оформлення товару 24.11.2022 позивач через декларанта ТзОВ “ГЛОРІЯ-ІМПЕКС” подав до Волинської митниці митну декларацію №22UA205030031152U2, в якій було зазначено ціну товару в сумі 9 739,78 EUR (Євро) та включено витрати на транспортування у розмірі 259,00 EUR (Євро) (9 776,09 грн.), відповідно заявлена митна вартість товару становить 9 998,78 EUR (Євро) (377 414,95 грн), та визначена за першим методом.
До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: пакувальний лист від 21.11.2022, рахунок-фактура (інвойс) від 21.11.2022 №9/FAE/2022/00505; міжнародна товарно-транспортна накладна від 21.11.2022 №б/н; декларація про походження товару від 21.11.2022 №9/FAE/2022/00505; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 23.11.2022 №64; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 07.04.2022 №1; договір про надання послуг митного брокера від 02.05.2022 №04/22; договір (контракт) про перевезення від 09.08.2022 №1; копія митної декларації країни відправлення від 21.11.2022 №22PL331020E1073081.
Волинською митницею 25.11.2022 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2022/000079/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2022/000766.
У графі 33 оскаржуваного рішення від 25.11.2022 №UA205030/2022/000079/2 зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності: в рахунку-фактурі від 21.11.2022 №9FAЕ/2022/00505 вказаний контракт №1 від 10.05.2022, що суперечить зовнішньо-економічному договору купівлі-продажу товарів, наданому до митних органів від 07.04.2022 №1; в автотранспортній накладній від 21.11.2022 №б/н відсутні підпис та штамп відправника, а також підпис перевізника; у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.11.2022 №64 відсутня інформація про порядок розрахунків, що суперечить п. 3.1 договору (контракту) про перевезення від 09.08.2022 №1.
Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що декларантом заявлено митну вартість самостійно. Згідно ст. 54 МКУ митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності Вам необхідно згідно ст.53 та ст.54 МКУ в 10-ти денний термін надати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта. 
Декларантом до митного оформлення було подано лист від 23.11.2022 №б/н про те, що додаткові документи надаватись не будуть. 
У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також, вимогами ч. 6 ст. 54 МКУ передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: Товар 79 - 4,21 євро/кг, за МД №UА205030/2022/029031 від 27.10.2022;  Товар 82 - 4,25 євро/кг, за МД №UА100340/2022/517651 від 05.10.2022; Товар 92 - 6,12 євро/кг, за МД №UА205030/2022/029144 від 28.10.2022.
Декларанту запропоновано  звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №22UA205030031216U8 від 25.11.2022.
Крім цього, 13.04.2022 між компанією “OPOLTRANS” Spolka z Ogranichona Odpowiedzialnoscia (Польща) (продавець) та ТзОВ “ТІР МАРКЕТ” (покупець) укладено договір (контракт) №05/04/EXP/2022, предметом якого є купівля-продаж автозапчастин, хімія та аксесуари до вантажних автомобілів (далі – товар).
На виконання умов договору від 13.04.2022 №05/04/EXP/2022 компанія “OPOLTRANS” 21.11.2022 виставила позивачу рахунок-фактуру (інвойс) №Х01/22000352, згідно з яким вартість товару (81 товарна позиція) становить 16  943,95 EUR (Євро), на умовах оплати - 100% оплата перед доставкою.
З метою митного оформлення товару позивач через декларанта ТзОВ “ГЛОРІЯ-ІМПЕКС” 25.11.2022 подав до Волинської митниці митну декларацію №22UA205030031240U7, в якій було зазначено ціну товару в сумі 16 943,95 EUR (Євро) та включено витрати на транспортування у розмірі 204,66 EUR (Євро) (7 791,88 грн), відповідно заявлена митна вартість товару становить 17 148,61 EUR (Євро) (652 875,15 грн.) та визначена за першим методом.
До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 21.11.2022 №Х01/22000352; міжнародну товарно-транспортну накладну від 21.11.2022 А №106289; декларацію про походження товару від 03.11.2022 №Х01/22000334; банківський платіжний документ, що стосується товару №212 від 16.11.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 23.11.2022 №68; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 13.04.2022 №05/04/ЕХР/2022; договір про надання послуг митного брокера від 02.05.2022 №04/22; договір (контракт) про перевезення від 09.08.2022 №1; копію митної декларації країни відправлення від 22.11.2022 №22PL381010E0271551.
Волинською митницею 25.11.2022 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2022/000080/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2022/000768. 
У графі 33 цього рішення від 25.11.2022 №UA205030/2022/000080/2 зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності: у рахунку-фактурі від 21.11.2022 №Х01/22000352 зазначена 100% передоплата, а банківський документ, який підтверджує оплату відсутній; у рахунку-фактурі від 23.11.2022 №68 відсутня інформація про порядок розрахунків, що суперечить п. 3.1 договору (контракту) про перевезення від 09.08.2022 №1.
Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що декларантом заявлено митну вартість самостійно. Згідно ст. 54 МКУ митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності Вам необхідно згідно ст.53 та ст.54 МКУ в 10-ти денний термін надати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта. 
Декларантом до митного оформлення було подано лист з повідомленням про відсутність додаткових документів. 
Як вірно зазначено судом першої інстанції, у зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також, вимогами ч. 6 ст. 54 МКУ передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: Товар 18 - 6,52 євро/кг, за МД №UА1003200/2022/321584 від 16.11.2022; Товар 40 - 4,22 євро/кг, за МД №UА209170/2022/066848 від 02.09.2022; Товар 45 - 5,14 євро/кг, за МД №UА209140/2022/113805 від 27.10.2022.
Декларанту запропоновано  звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №22UA205030031262U4 від 25.11.2022.
Не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою, другою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України). 
Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визнається правильність визначення митної вартості декларантом, якщо не доведено інше.
Згідно частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. 
Згідно пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною четвертою статті 53 МК України врегульовано, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відтак, митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. 
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. 
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. 
Факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. 
При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. 
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту).
Згідно статті57 МК України визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Частиною сьомою статті 54 МК України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною другою статті 58 МК України врегульовано, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Частиною п`ятою статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом – за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД  документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме, зовнішньоекономічні контракти, рахунки-фактури (інвойс), договір про організацію міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом, рахунки на оплату (транспортні послуги) та інші.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Стосовно розбіжностей, які відповідач зазначив в рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.11.2022 №UA205030/2022/000079/2, а саме: в рахунку-фактурі від 21.11.2022 №9FAЕ/2022/00505 вказаний контракт №1 від 10.05.2022, що суперечить зовнішньо-економічному договору купівлі-продажу товарів, наданому до митних органів від 07.04.2022 №1; в автотранспортній накладній від 21.11.2022 №б/н відсутні підпис та штамп відправника, а також підпис перевізника; у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.11.2022 №64 відсутня інформація про порядок розрахунків, що суперечить п. 3.1 договору (контракту) про перевезення від 09.08.2022 №1.
Апеляційним судом встановлено, що між позивачем, як покупцем, та компанією MARTEX Spolka z Ogranichona Odpowiedzialnoscia, як продавцем, було укладено договір №1 від 07.04.2022, відповідно до якого предметом даного договору є постачання автозапчастин, хімії та аксесуарів до вантажних автомобілів.
З рахунку-фактури (інвойсу) від 21.11.2022 №9/FAE/2022/00505, компанія MARTEX Spolka z Ogranichona Odpowiedzialnoscia продала ТзОВ “ТІР МАРКЕТ” товар на суму 9 739,78 EUR (євро).
В рахунку-фактурі були визначені усі істотні умови, а саме: ціна товару, його кількість, вага, порядок розрахунків, країна походження, а також посилання на контракт, згідно якого здійснювалась поставка. Однак була здійснена описка щодо дати контракту, а саме було вказано договір №1 від 10.05.2022, замість №1 від 07.04.2022. 
Разом з тим, така описка не впливає на ціну товару, яка визначена у рахунку-фактурі (інвойсу) від 21.11.2022 №9/FAE/2022/00505. Крім того, митному органу було надано платіжне доручення в іноземній валюті від 08.12.2022 №229, згідно якого була здійснена оплата за товар, з якого вбачається, що в графі «Призначення платежу» зазначено «згідно Договору №1 від 07.04.2022», а також вказана сума відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі від 21.11.2022 №9/FAE/2022/00505. Отже, вищевказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить 9 739,78 євро, яка в повному обсязі сплачена позивачем.
Відтак, зазначена описка жодним чином не вплинула на митну вартість товару, а тому не може бути підставою для коригування митної вартості. Більш того, позивач надав суду копію листа продавця товару компанії MARTEX Spolka z Ogranichona Odpowiedzialnoscia, яким підтверджено наявність описки у рахунку-фактурі від 21.11.2022 №9/FAE/2022/00505 щодо невірного зазначення дати договору. 
Стосовно зазначення у рішенні про те, що в автотранспортній накладній від 21.11.2022 №б/н відсутні підпис та штамп відправника, а також підпис перевізника.
Згідно з Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (далі - Конвенція) міжнародна автодорожня товарно-транспортна накладна типової форми CMR застосовується у міжнародних перевезеннях і є первинним доказом укладення договору перевезення.
Відповідно до ст.6 Конвенції вантажна накладна містить такі дані: дата і місце складання вантажної накладної; ім`я та адреса відправника; ім`я та адреса перевізника; місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; ім`я та адреса одержувача; прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.
У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: заява про те, що перевантаження забороняється; платежі, які відправник зобов`язується сплатити; сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; перелік документів, переданих перевізнику.
 Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.
Отже, міжнародна автодорожня товарно-транспортна накладна не відноситься до документів, що підтверджують митну вартість товарів.
 З метою підтвердження транспортних витрат митному органу було надано: договір (контракт) про перевезення від 09.08.2022 №1 та рахунок-фактуру від 23.11.2022 №64 на оплату послуг перевезення.
   Згідно п. 3.1. договору №1 про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.08.2022, укладеним між позивачем та ФОП   ОСОБА_1 (перевізник), ціни на послуги та порядок розрахунків за цим договором узгоджуються сторонами в заявках на перевезення і зазначаються в рахунках-фактурах перевізника.
Відсутність у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.11.2022 №64 інформації про порядок розрахунків не перешкоджає встановити вартість транспортних послуг, зокрема до митного кордону України, які згідно цього документа становлять 9776,09 грн, що включено до митної вартості. Порядок оплати за такі послуги не змінює визначену у даному рахунку-фактурі вартість транспортних послуг.
Відтак, суперечності в поданих для митного оформлення документах, які впливають на визначення митної вартості, відсутні.
Стосовно розбіжностей, які відповідач зазначив у рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.11.2022 №205030/2022/000080/2, а саме: у рахунку-фактурі від 21.11.2022 №Х01/22000352 зазначена 100% передоплата, а банківський документ, який підтверджує оплату відсутній; у рахунку-фактурі від 23.11.2022 №68 відсутня інформація про порядок розрахунків, що суперечить п. 3.1 договору (контракту) про перевезення від 09.08.2022 №1, слід зазначити наступне.
 Між позивачем, як покупцем, та компанією “OPOLTRANS” Spolka z Ogranichona Odpowiedzialnoscia, як продавцем, було укладено контракт №05/04/ЕХР/2022 від 13.04.2022, відповідно до якого предметом даного договору є постачання автозапчастин, хімії та аксесуарів до вантажних автомобілів.
Згідно п.6.2 цього контракту оплата відбувається шляхом 100% передоплати суми у валюті з рахунку-фактури на банківський рахунок продавця, зазначений у договорі.
Згідно рахунку-фактури (інвойсу) №Х01/22000352 від 21.11.2022, компанія “OPOLTRANS” Spolka z Ogranichona Odpowiedzialnoscia продала ТзОВ “ТІР МАРКЕТ” товар на суму 16 943,95 євро.
 На підтвердження оплати за товар позивач надав митному органу платіжне доручення (інструкцію) в іноземній валюті №212 від 16.11.2022 про оплату коштів у сумі 17  394,80 євро, з якого вбачається, що в графі «Призначення платежу» зазначено «згідно контракту №05/04/ЕХР/2022 від 13.04.2022».
Суд першої інстанції вірно зазначив, що даною платіжною інструкцією неможливо ідентифікувати партію товару (рахунку-фактури), передоплату за яку здійснив позивач, однак зазначене обумовлено відсутністю інформації про рахунок-фактуру, яка на час здійснення передоплати ще не складена. У спірному випадку рахунок-фактура №Х01/22000352 складена (виписана) 21.11.2022, тобто пізніше за здійснення передоплати платіжним дорученням (інструкцію) в іноземній валюті №212 від 16.11.2022.
Документ про оплату за товар, у даному випадку про передоплату, не визначає ціну товару, а може включати і інші платежі, які здійснюються на виконання договору між сторонами, у даному випадку контракту №05/04/ЕХР/2022 від 13.04.2022, а тому не визначає митну вартість. У зв`язку з цим різниця між сумами, які вказані у платіжному дорученні та у рахунку-фактурі не може свідчити про розбіжності у визначенні вартості товару, яка у даному випадку остаточно визначена у рахунку-фактурі  №Х01/22000352 від 21.11.2022. 
Інші зауваження, які відображені у рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.11.2022 №205030/2022/000080/2, а саме щодо відсутності у рахунку-фактурі від 23.11.2022 №68 інформації про порядок розрахунків, що суперечить п. 3.1 договору (контракту) про перевезення від 09.08.2022 №1, не впливають на визначення вартості транспортних витрат, які включені до митної вартості.
Згідно п. 3.1. договору №1 про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.08.2022, укладеним між позивачем та ФОП   ОСОБА_1 (перевізник), ціни на послуги та порядок розрахунків за цим договором узгоджуються сторонами в заявках на перевезення і зазначаються в рахунках-фактурах перевізника.
Відсутність у рахунку-фактурі від 23.11.2022 №68 інформації про порядок розрахунків не перешкоджає встановити вартість транспортних послуг перевезення, зокрема до митного кордону України, які відповідно до цього документа становлять 7791,88 грн, що включені до митної вартості. Порядок оплати за такі послуги не змінює визначену у даному рахунку-фактурі вартість транспортних послуг.
Суперечності в поданих для митного оформлення документах, які впливають на визначення митної вартості, відсутні.
Слід зазначити, що оскаржуваними рішеннями від 25.11.2022 №UA205030/2022/000079/2, №UA205030/2022/000080/2 митний орган здійснив коригування митної вартості лише щодо частини товарів, які зазначені в рахунках-фактурах, однак наведені відповідачем розбіжності щодо поданих документів стосувалися усієї партії товару. 
У спірних рішеннях про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.
Попри формальну вказівку в оскаржуваних рішеннях про проведення таких консультацій, відповідачем не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимогу про надання додаткових документів та прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.
Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Згідно пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених    наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Відтак, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Крім того, в поданих до митного оформлення документах ціна товару визначена за одиницю товару (за комплекти/за штуку), тоді як митний орган у спірних рішеннях визначив відкориговану митну вартість товару не за одиницю товару, а за кілограм.
При прийнятті рішень про коригування митної вартості товару відповідач використав виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а вже наявною у митного органу ціновою інформацією. Однак, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.
Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом – за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Відтак, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 25.11.2022 №UA205030/2022/000079/2, №UA205030/2022/000080/2 є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, відтак позов про визнання протиправними та скасування вказаних рішень підставно задоволений судом першої інстанції.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Також апеляційний суд вважає, що виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема, складність справи, яку розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження; час, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви, обсяг наданих адвокатом послуг), судом першої інстанції підставно стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-
                                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі № 140/11491/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Р. Б. Хобор