ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/8126/14-ц  Номер провадження 22-ц/814/601/24	Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В., 
суддів Панченка О.О., Пікуля В.П., 
за участю секретаря Сальної Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до Публічного акціонерного товариства «Полтавське автотранспортне підприємство 1662», ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Терра-банк», Приватного підприємства «Ресурс трейд-оіл» про визнання договору поруки припиненим
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2023 року,        
ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до Приватного акціонерного товариства «Полтавське автотранспортне підприємство 1662», ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Терра-банк», Приватного підприємства «Ресурс трейд-оіл» про визнання договору поруки припиненим.
Заява мотивована тим, що 07.04.2023 постановою головного державного виконавця відділу ДВС Ніколенко С.В, було повернуто стягувачу ПАТ «Кристалбанк» виконавчий лист, виданий у даній справі. Зазначає, що борг за кредитним договором № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013 був погашений за рахунок реалізації заставного майна, тому просив визнати виконавчий лист, виданий 23.12.2015 Київським районним судом м. Полтава у справі № 552/8126/14-ц таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд виходив з її безпідставності, так як виконавчий лист у справі № 552/8126/14-ц не було видано помилково, судове рішення знаходилося на примусовому виконанні, відсутні підстави вважати, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
З вказаним судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 , та подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити клопотання про витребування доказів, визнати виконавчий лист № 552/8126/14-ц таким, що не підлягає виконанню.
Апеляційна скарга мотивована тим, що борг за кредитним договором № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013, був погашений перед Банком за рахунок реалізації заставного майна, яке було забезпеченням по кредиту. Тому банк і направив до ДВС заяву про повернення виконавчого документа стягувачу.
Таким чином, виданий виконавчий лист на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави по справі № 552/5126/14-ц від 22.09.2015 року, у подальшому не може бути виконаним, тому виконавчий лист повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, так як заборгованість за кредитом відсутня і виконавчий лист не може використовуватися органами державної виконавчої служби у подальшому примусовому виконанні.
Самостійно отримати необхідну інформацію у Банка за кредитним договором стосовно порядку погашення заборгованості за договором за рахунок іпотечного майна, не представляється можливим, тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів. Такі відомості є необхідними для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, так як борг погашено і такі докази наявні у стягувача.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши законність і обгрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22.09.2015 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Терра-банк» та Приватним підприємством «Ресурс Трейд-оіл» в розмірі 3185961,19 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № КЛ/2013/03-40 від 26 червня 2013 року, на нежитлові будівлі загальною площею 2883,0 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом їх реалізації на прилюдних тогах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, встановленою в розмірі 4148000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» заборгованість за кредитним договором № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013 року в розмірі 3185961,19 грн. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Терра-банк», Приватного підприємства «Ресурс трейд-оіл» про визнання договору поруки припиненим відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 02.12.2015 рішення Київського районного суду м. Полтави від 22.09.2015 в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Кристалбанк» до ПрАТ «Полтавське автотранспортне підприємство 1662» про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, закрито провадження в справі в цій частині, в решті судове рішення залишено без змін.
У зв`язку з невиконанням судового рішення боржником в добровільному порядку, по даній справі були видані виконавчі листи, які пред`являлися на примусове виконання.
Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколаєнка С.В. від 07.04.2023 у виконавчому провадженні №49950464 виконавчий лист Київського районного суду м.Полтави в справі № 552/8126/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 3185961,19 на користь ПАТ «КристалБанк» повернуто стягувачу відповідно до поданої заяви.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає, так як виконавчий документ видано не помилково, рішення знаходилося на примусовому виконанні, тому відсутні підстави вважати, що боржник виконав рішення суду в добровільному порядку.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов, як підстава для їх виконання.
Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.
Однією з підставою закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункт 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
Іншою підставою закінчення виконавчого провадження є визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
Повноваження суду на вирішення цього питання, як такого, що виникає в процесі примусового виконання судового рішення, передбачені статтею 432 ЦПК. За правилами цієї норми суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.
Сукупний аналіз статті 39 Закону та статті 432 ЦПК свідчить про те, що добровільне виконання боржником зобов`язань за судовим рішення поза межами процедури примусового виконання рішення органами виконавчої служби є підставою для застосування механізму статті 432 ЦПК, а фактичне виконання рішення на стадії примусового виконання (за відкритим виконавчим провадження), що позбавляє таке виконання ознак добровільності, є підставою для закінчення провадження за статтею 39 Закону.
Заявник, як на підставу для задоволення заяви посилався на те, що на даний час заборгованість за кредитним договором № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013 року відсутня, так як погашена за рахунок реалізації заставного майна і усі зобов`язання за кредитним договором припинено.
Разом з тим, заборгованість боржниками погашена не у добровільному порядку, а після відкриття виконавчого провадження органами виконавчої служби, тобто у межах виконавчого провадження, що виключає можливість визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із припиненням зобов`язання.
Інших, передбачених законом підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заявником доведено не було, у зв`язку із чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні його заяви.
Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга не містить.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги заявника цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича – залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 травня 2024 року.

Головуючий                         Т.В. Одринська

Судді                                                 О.О. Панченко 

                                                                               В.П. Пікуль