Справа № 137/392/24 
Провадження № 33/801/456/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Медвецький С. К.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року                                                                                          м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., за участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 18 березня 2024 року о 16:35 год по вул. Б. Хмельницького, 10 в с-щі Літин Вінницького району Вінницької області, він керував електромопедом «City Star 1800 W» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП. 
Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а відтак вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
судом першої інстанції не досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення;
поліцейськими порушено порядок його огляду на стан сп`яніння, оскільки не було залучено двох свідків;
мопед з електродвигуном потужністю до 3 кВт не є механічним транспортним засобом, відтак для його керування не потрібне посвідчення водія та реєстраційний документ, а водій електромопеда не може бути суб`єктом відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Частиною сьомою статті 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Установлено, що 18 березня 2024 року о 16:35 год по вул. Б. Хмельницького, 10 в с-щі Літин Вінницького району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував електромопедом «City Star 1800 W» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимога. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом – Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи слідує, що відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована інспектором поліції ОСОБА_2 , відповідно до положень статті 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.
DVD диск з відеозаписом є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом досліджено DVD диск з відеозаписом.
З наданого працівниками поліції відеозапису слідує, що 18 березня 2024 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю водія електромопеда «City Star 1800 W» ОСОБА_1 , який залишив місце пригоди. Працівники поліції вирушили до місця проживання останнього та установили, що ОСОБА_1 перебуває у своєму гаражі. 
Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 в останнього були виявлені типові зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, що було зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції.
Ба більше, з оглянутого відеозапису слідує, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування електромопедом «City Star 1800 W» та участі у дорожньо-транспортній пригоді. 
Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, судам слід урахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Отже дії працівників поліції відповідають вимогам статті 266 КУпАП.
Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння через відсутність свідків, оскільки диспозицією статті 266 КУпАП встановлено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами огляду водія на стан сп`яніння.
Ураховуючи, що працівниками поліції здійснювалась відеофіксація указаної події, тому наявність свідків не була обов`язковою.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки електромопед, яким він керував не належить до механічних транспортних засобів, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19 грудня 2008 року, при розгляді адміністративних справ, зокрема, статті 130 КУпАП, суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, статтю 121 КУпАП, пункт 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №13-06 (далі – ПДР України).
Пунктом 1.10 ПДР України встановлено, що транспортний засіб – це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Указаний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України мопед – двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Механічний транспортний засіб – транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Відтак, з указаних термінів слідує, що поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, у тому числі і електромопед, і у вузькому - механічний транспортний засіб.
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єктами правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, зокрема, є водії транспортних засобів, а тому слід зазначити, що указана норма закону передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів, а не лише механічних транспортних засів.
Отже апеляційний суд констатує, що транспортний засіб марки «City Star», яким 18 березня 2024 року керував  ОСОБА_1 , є мопедом, оскільки потужність електродвигуна цього засобу складає 480 Вт (а. с. 24), відтак водій цього транспортного засобу є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.
У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 указано, що:
«якщо транспортний засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням засобу, характеристика як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має».
Апеляційний суд звертає увагу на те, що усі водії транспортних засобів, у тому числі й водії транспортних засобів з електричними двигунами є повноцінними учасниками дорожнього руху, які без виключення, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, мають дотримуватися ПДР України.
Відтак, ОСОБА_1 керуючи указаним транспортним засобом, вважався учасником дорожнього руху та був зобов`язаний керуватись ПДР України. 
Інші обставини на які посилається заявник, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, які висновків суду першої інстанції не спростовують.
Наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно.
Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини першої статті 130 КУпАП.
Отже постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                           Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ