ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/25551/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1        
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 01.01.2024, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1 ), прийняте в порядку спрощеного провадження  в м. Дніпрі,  в адміністративній справі №160/25551/23  за позовом ОСОБА_2  до  Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          12.09.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          - визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати Позивачу додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період з 17.05.2023р. до 26.07.2023р. у розмірі 100000грн., пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом);
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату Позивачу додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022р. “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період з 17.05.2023р. до 26.07.2023р. у розмірі 100000грн. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку і пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він з 02.11.2022 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , має статус учасника бойових дій та 26.03.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини отримав поранення, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні з 27.03.2023 по 08.04.2023, з 08.04.2023 по 10.04.2023 та з 10.04.2023 по 26.04.2023. Військово-лікарською КНП Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь” визначено, що існує потреба у відпустці за станом здоров`я терміном на 30 діб. В подальшому, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я з 17.05.2023 по 30.05.2023 перебував на лікуванні в стаціонарному відділенні КП “Криворізька міська клінічна лікарня №2” КМР. 30.05.2023 ВЛК КП “Криворізька міська клінічна лікарня №2” визначено, що травма пов`язана з проходженням військової служби, визначено потребу в стаціонарному реабілітаційному лікуванні у відділенні реабілітації, при цьому травму кваліфіковано, як травму тяжкого ступеню. У період з  05.06.2023 по 27.06.2023 - перебував на стаціонарному лікуванні у КП “Криворізька міська клінічна лікарня №5” КМР та з 27.06.2023 по 26.07.2023 - у відпустці за станом здоров`я за висновками ВЛК внаслідок отриманого поранення. Позивач вказує, що по закінченню відпустки ВЛК в/ч НОМЕР_2 визнано його непридатним до військової служби в ДШВ, обмежено придатним до військової служби. Однак, у період з 17.05.2023 по закінчення відпустки збільшеної винагороди, передбаченої п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168, відповідачем не виплачено. 17.08.2023 адвокатом позивача було направлено до відповідача адвокатський запит з проханням зазначити підстави невиплати додаткової винагороди збільшеної до 100000,00 грн. за період з 17.05.2023 по 26.07.2023 за весь період перебування на стаціонарному лікуванні позивача, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та відпусток за станом здоров`я. Листом від 01.09.2023 №7430 відповідач надав відповідь, в якій вказав, що фінансова служба військової частини не здійснювала виплат додаткової винагороди за період стаціонарного лікування позивача у зв`язку з відсутністю для цього належних документів, а саме рапорту військовослужбовця на виплату додаткової винагороди, довідки про обставини поранення, виписки з медичної карти позивача. 06.09.2023 позивачем надіслано на адресу відповідача рапорт зі всіма необхідними документами. Рапорт з документами представником відповідача отримано 12.09.2023. Однак, виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період з 17.05.2023 по 26.07.2023 не здійснено відповідачем, що зумовило звернення до суду із цим позовом.
          Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 01.01.2024 задовольнив адміністративний позов частково.
          Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період з 31.05.2023 по 04.06.2023.
Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду, збільшену до 100000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період з 31.05.2023 по 04.06.2023.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовив.
          Не погодившись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що           період переміщення позивача з одного медичного закладу до іншого становить 5 днів, що є необґрунтовано довго з урахуванням незначної відстані між медичними закладами. Суд не врахував, що оскільки позивач своєчасно не перемістився до медичного закладу для умов проходження реабілітації він не має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, за вказаний період.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга   не підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України № НОМЕР_5 , виданого 30.01.2019; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; є учасником бойових дій згідно із посвідченням серії НОМЕР_6 ; призваний на військову службу під час мобілізації з 02.11.2022 та у період з 22.11.2023 по 05.10.2023 - перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно із первинною медичною карткою №4010/13/6526 форми 100 солдат Новохатько 26.03.2023 отримав вогнепальне осколкове поранення лівого гомілкоступенового суглобу  (а.с.12).
За змістом виписки  КНП “Лозівське територіальне медичне об`єднання” із медичної карти стаціонарного хворого №1870 солдат ОСОБА_2 у період з 27.03.2023 по 08.04.2023 знаходився на лікуванні у даному медичному закладі з діагнозом: ВОНП лівого гомілкоступенового суглобу, потребує реабілітації (а.с. 14).
Відповідно до виписки з Військово-медичного клінічного центру Північного регіону із медичної карти стаціонарного хворого №5599 солдат ОСОБА_2 у період з 08.04.2023 по 10.04.2023  знаходився на лікуванні у даному медичному закладі з діагнозом: вогнепальне осколкове порання (26.03.2023) нижньої кінцівки. Наскрізне поранення лівої гомілки. Стан після ПХО рани 26.03.2023 (а.с.15).
За довідкою військово-лікарської комісії КНП СОР “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни” від 25.04.2023 №180 позивачу постановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів” (а.с. 17).
Відповідно до виписки з КНП СОР “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни” із медичної карти стаціонарного хворого №1293 військовослужбовець ОСОБА_2 у період з 10.04.2023 по 26.04.2023 знаходився на лікуванні у даному медичному закладі з діагнозом: вогнепальне наскрізне осколкове порання лівої гомілки; згідно із постанови ВЛК №180 від 25.04.2023 потребує відпустки на 30 календарних днів за станом здоров`я, направляється в розпорядження командира в/ч, пересувається самостійно за допомогою милиць (а.с.16).
01.05.2023 Військовою частиною НОМЕР_1 складено довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №3609 відповідно до Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Відповідно до довідки від 01.05.2023 №3609 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26.03.2023 отримав вогнепальне осколкове поранення лівого гомілкостопового суглобу під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини при виконанні бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_7 в районі населеного пункту Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу противником. Стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння повністю відкидається, перебував у засобах індивідуального захисту (а.с.13).
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №23п11933/493 позивач у період з 17.05.2023 по 30.05.2023 перебував на лікуванні у КП “Криворізька міська клінічна лікарня №2” КМР (а.с.18).
30.05.2023 Військово-лікарською комісією КП “Криворізька міська клінічна лікарня №2” КМР проведено медичний огляд солдата ОСОБА_2 , 1994 р.н., за результатами якого складено довідку ВЛК №858 від 30.05.2023, згідно із якою він потребує стаціонарного лікування у відділенні реабілітації у КП “Криворізька міська клінічна лікарня №5” КМР (а.с.19).
30.05.2023 КП “Криворізька міська клінічна лікарня №2” КМР було сформовано електронне направлення №0126-3744-7782-4420 на госпіталізацію ОСОБА_2 з метою медичної реабілітації.
Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3075 позивач з 05.06.2023 по 27.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КП “Криворізька міська клінічна лікарня №5” КМР (а.с.21).
26.06.2023 Військово-лікарською комісією КНП “Криворізька міська клінічна лікарня №5” КМР проведено медичний огляд солдата ОСОБА_2 , за результатами якого складено довідку ВЛК від 26.06.2023 №143, за змістом якої позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.22).
Відповідно до відпускного квитка №2340 від 27.06.2023, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 звільнений у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) діб з 27.06.2023 по 26.07.2023.
31.07.2023 Військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 проведено медичний огляд солдата ОСОБА_2 , 1994 р.н., за результатами якого складено довідку ВЛК №9076 від 31.07.2023 (а.с.24).
Відповідно до довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 31.07.2023 №9076 позивачу постановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): “Наслідки вибухового поранення (26.03.2023p.): вогнепальне осколкове наскрізне поранення м`яких тканин нижньої третини лівої гомілки у вигляді зміцнілих післяопераційних (26.03.2023-ПХО ран; 29.03.23, 31.03.2023-етапні хірургічні обробки ран) рубців, посттравматичної невропатії лівого малогомілкового нерву з помірним парезом м`язів розгиначів лівої стопи, з помірним порушенням функції опори та ходи. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 року №370 поранення тяжкого ступеню. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 76б графи ІІ Розкладу хвороб графи 1 ТДВ “Б” непридатний до служби у ДШВ, обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах”.
17.08.2023 адвокат Посвалюк В.В. звернулась до Військової частини НОМЕР_1 в інтересах позивача із адвокатським запитом, в якому просила надати довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення, додаткові види грошового забезпечення, в тому числі із зазначенням розмірів додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ №168 від 28.02.2022. військовослужбовцю ОСОБА_2 за період з часу отримання поранення – 26.03.2023 по 26.07.2023.
Листом №7430 від 01.09.2023 Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено адвокату Посвалюк В.В., що фінансова служба військової частини НОМЕР_1 не здійснювала виплат додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні військовослужбовця ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю для цього належних документів, а саме: рапорту військовослужбовця на виплату додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні; довідки про обставини отримання поранення;  виписки з медичної карти хворого ОСОБА_2 за період перебування на лікуванні. У листі №7430 від 01.09.2023 також повідомлено, що за умови надання даних документів буде здійснена відповідна доплата.
До вказаного листа також була надана довідка про грошове забезпечення та відрахування за березень-липень 2023 року солдата ОСОБА_2  від 29.08.2023 №1413, згідно з якою усього нараховано позивачу у березні 2023 році 122998,35грн. (у т.ч. додаткова винагорода на період дії воєнного стану – 100000,00грн.); у квітні 2023 році – 109665,02грн. (у т.ч. додаткова винагорода на період дії воєнного стану – 86666,67грн.); у травні 2023 року – 22998,35грн. (у т.ч. додаткова винагорода на період дії воєнного стану – 0,00грн.); у червні 2023 року – 22998,35грн. (у т.ч. додаткова винагорода на період дії воєнного стану – 0,00грн.); у липні 2023 року – 22998,35грн. (у т.ч. додаткова винагорода на період дії воєнного стану – 0,00грн.
06.09.2023 позивачем було надіслано відповідачу рекомендованим листом (поштовий ідентифікатор 5000801813850) з описом вкладення рапорт з долученням до нього копіями медичних виписок, довідок ВЛК та відпускного квитка, які згідно з відомостями сайту Укрпошта вручено адресату 12.09.2023 (а.с.30).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 17.05.2023 до 26.07.2023, позивач звернувся до суду із цим позовом.
В ході судового розгляду в суді першої інстанції відповідачем надано витяг з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2023 №2612 “Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану”, згідно з Додатком 7 якого позивач включений на виплату додаткової винагороди за період з 17.05.2023 по 30.05.2023, з 05.06.2023 по 30.06.2023, з 01.07.2023 по 26.07.2023, а також довідку від 19.10.2023 №3186 про грошове забезпечення та відрахування ОСОБА_2 за період травень – липень 2023 року.
Правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо не виплати  позивачу додаткової винагороди у період з 30.05.2023 по 05.06.2023 є предметом спору, переданого на вирішення суду. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за час переміщення з одного медичного закладу має бути виплачена додаткова винагорода в силу приписів постанови КМУ №168.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За змістом статті 1 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався.
26 липня 2023 року Указом Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” № 451/2023 воєнний стан на території України продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та №69 “Про загальну мобілізацію” Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі - Постанова №168).
Згідно із пунктом 1 Постанови №168 (в редакції час спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “єПідтримка”, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260 в редакції на час спірних відносин).
Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 №248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини НОМЕР_8 , голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100000,00грн. або 30000,00грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) – особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100000,00грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).
23.06.2022 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.
За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
У Довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, та доповнено Порядок №260 новим розділом “XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану”.
Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно із пунктом 11 Розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
З системного аналізу наведених норм права вбачається, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також час перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
З аналізу норм постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що час переміщення з одного лікувального закладу до іншого законодавцем не конкретизовано, проте вказаний час не є обмеженим, оскільки таке переміщення може тривати як один день так і більше, в кожному конкретному випадку він визначається індивідуально, виходячи із принципу розумності та справедливості. Відповідач зазначає, що позивач 30.05.2023 виписаний з Криворізької міської лікарні №2 КМР та лише 05.06.2023 ліг на стаціонарне лікування в Криворізьку міську лікарню №5, відстань між медичними закладами 4 кілометри, вказане свідчить, що позивач допустив необґрунтоване зволікання, та вказаний період часу не є переміщенням до іншого медичного закладу. 
З цього приводу колегія суддів зазначає, що постанова №168 дійсно не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується у розмірі до 100 000 гривень винагорода.
Водночас, вирішуючи питання про виплату грошової допомоги за час переміщення з одного лікувального закладу до іншого, на думку колегії суддів, врахуванню підлягають такі фактори як тривалість переміщення, фактичні обставини такого переміщення (розташування лікувальних закладів, фактори, що ускладнюють переміщення, або унеможливлюють його), стан здоров`я військовослужбовця. 
          Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 не допустив тривалого зволікання у переміщенні з одного лікувального закладу до іншого, так,  період переміщення склав  4 дні (з 30.05.2023 по 05.06.2023)  з яких два  - вихідні неробочі дні субота та неділя. 
          Позивач пояснює, фактично затримка у переміщенні мала місце у зв`язку з очікуванням оформлення відповідного направлення.
При цьому, відповідачем не спростовано зазначених позивачем обставин, не доведено також і того, що у період з 30.05.2023 по 05.06.2023 позивач уникав своєчасного переміщення з одного лікувального закладу до іншого, допустив зволікання з переміщенням з суб`єктивних неповажних причин, відтак не виконавши свій обов`язок о своєчасному переміщенню до лікувального закладу втратив право на отримання додаткової винагороди.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині. 
З огляду на наступне, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 в адміністративній справі № 160/25551/23 – залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук