Номер провадження: 33/813/1366/24
Номер справи місцевого суду: 495/8602/23 
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О. 
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
У серпні 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали адміністративного провадження разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 193878 від 16.08.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 536,80 грн. в дохід держави.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, 08.04.2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що ОСОБА_1 не було відомо про прийняття постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року. Лише після того як 05.04.2024 року апелянт дізнався про наявність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, останньому стало відомо про наявність постанови, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень. З цих підстав апелянт просить поновити строк.
Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. 
Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у даній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ухвалена судом першої інстанції 22 вересня 2023 року, а апеляційна скарга апелянтом подана до суду, засобами поштового зв`язку, – 08 квітня 2024 року.
Тобто, вбачається, що апеляційна скарга на постанову суду подана апелянтом до суду зі значним порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, а саме після спливу більше семи місяців.
З тексту оскаржуваної постанови виходить, що ОСОБА_1 у судове засідання, призначене у справі, до суду першої інстанції не з`явився.
Матеріалами справи встановлено, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 470626 від 11.10.2023 року вбачається, що під час складення цього протоколу ОСОБА_1 під розписку був повідомлений співробітником поліції, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за даним протоколом відбудеться в Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (а/с 3).
Крім того, в матеріалах справи міститься заява від 18.09.2023 року ОСОБА_1 про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та визнання своєї вини у вчиненому правопорушенні (а/с 9).
Відповідно до супровідного листа від 12.12.2023 року копія постанови від 22.09.2023 року у справі відносно ОСОБА_1 направлена на адреси Білгород-Дністровського районного відділу поліції та ГУ Національної поліції в Одеській області (а/с 16).
Також, копія оскаржуваної постанови направлена адресату ОСОБА_1 на його адресу: АДРЕСА_1 , яка відповідає адресі учасника справи, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях ОСОБА_1 наданих працівникам поліції, однак конверт повернувся до суду з відміткою пошти від 10.11.2023 року: «за закінченням терміну зберігання» (а/с 15).
Згідно квитанцій № 9,10 від 25.09.2023 року, ОСОБА_1 25.09.2023 року через відділення АТ «Ощадбанк» сплатив суму адміністративного штрафу у розмірі 17000 грн, суму судового збору у розмірі 536,80 грн. та комісію за цими банківськими операціями (а/с 13-14).
05.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та згідно розписки на заяві апелянт ознайомилася з матеріалами даної справи – 05.04.2024 року (а/с 17).
Тобто, дослідженні матеріали справи дають апеляційному суду підстави вважати, що апелянт був обізнаний про прийняте судом першої інстанції рішення по справі вже 25.09.2023 року.
Стосовно тверджень апелянта, що ОСОБА_1 не був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи, а про прийняття оскаржуваної постанови суду апелянту стало відомо після того, як останній дізнався про існування виконавчого провадження з її виконання, то апеляційний суд сприймає такі твердження критично, оскільки попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Так, дослідженні матеріали справи про адміністративне провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 дають підстави вважати, що останній беззаперечно знав про існуюче відносно нього судове провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передано на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, оскільки підписав складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення від 16.08.2023 року. Крім того, ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції заяву про розгляд справи за відсутністю останнього, а після ухвалення постанови від 22.09.2023 року апелянтом сплачено штраф у розмірі 17000 грн та судовий збір у розмірі 536,80 грн, що повністю спростовує зазначене ОСОБА_1 в обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.
За таких підстав відповідні посилання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути враховані апеляційним судом.
Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду з прав людини, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Також, Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року була надіслана судом до реєстру 22.09.2023 року та оприлюднена на сайті реєстру 25.09.2023 року.
Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Щодо посилань апелянта про те, що копію оскаржуваного судового рішення останнім не отримано, у зв`язку з чим просить поновити строк, апеляційний суд наголошує, що положеннями ст. 294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.
Отже, бувши обізнаним про розгляд справи в суді першої інстанції та ставлячи питання про поновлення строку, апелянт не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили апелянту своєчасно отримати копію судового рішення з наступного дня після дати ухвалення такого рішення, та відповідно своєчасно оскаржити судове рішення від 22 вересня 2023 року. 
У зв`язку з чим, апеляційним судом поважних причин пропуску строку на оскарження постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.
При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року – відмовити. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                О.М. Таварткіладзе