справа № 367/6007/19 провадження № 22-ц/824/155/2024	головуючий у суді І інстанції Мерзлий Л.В. суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.  	

                                                

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
17 червня 2024 року                                                                                                       м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Березовенко Р.В., 
суддів:                         Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
з участю секретаря   Щавлінського С.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», поданою представником - адвокатом Залевською Наталією Сергіївною, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживача та стягнення боргу,-
В С Т А Н О В И В:
30 липня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко Олег Володимирович звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживача та стягнення боргу, у якому просив суд:
- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування (страхової виплати) в розмірі 328 350,00 грн;
- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 суму неустойки, яка складає 22 8595,23 грн, з яких: пеня - 27 716,34 грн; штраф 3% річних - 14 465,39 грн; інфляційні збитки - 56 213,52 грн.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 , надалі - Позивач, надано до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», надалі - Відповідач, заяву на авто страхування «Автокаско», згідно з якою Позивач просив Відповідача укласти Договір страхування на основі інформації, наведеної у даній заяві. Того ж дня на підставі даної заяви між сторонами був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія AM №115482.
Згідно з Договором страхування Позивачем за програмою «AVTOMIX» на підставі довіреності на право керування транспортним засобом - легковим автомобілем марки FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 укладено вказаний вище Договір.
Легковий автомобіль належить на праві приватної власності сину Позивача - ОСОБА_2 .
Згідно із «Особливими умовами страхування», визначеними у Договорі страхування страхова сума складає 330 000,00 грн, страховий тариф - 4,05%; страхова премія - 13 365,00 грн.
Вигодонабувачем у разі настання страхового випадку - є позивач.
Відповідно до пункту 6 «Особливих умов страхування» Договору страхування безумовна франшиза за ризиком «АВТОКАСКО дорожньо-транспортна пригода» зокрема складає - 0,5% від страхової суми на території дії Договору страхування - України.
Строк дії Договору страхування починається з 20 листопада 2017 року і діє до 19 листопада 2018 року (включно).
Під час дії Договору страхування, а саме 01 лютого 2018 року приблизно об 11 годині 45 хвилин ОСОБА_2 , керуючи легковим автомобілем на Житомирському шосе (перед поворотом на риборозподільче господарство «Нивки») в м. Києві, не був уважним за кермом, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (відбійник), що призвело до пошкодження транспортного засобу. Дані обставини підтверджені постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року у справі №759/1605/18.
Тобто, станом на вказану дату із застрахованим легковим автомобілем сталась дорожно-транспортна пригода, як ризик, який застрахований Договором страхування. Позивач у межах строку, визначеного чинним законодавством та Договором страхування звернувся до Страховика (Відповідача) про відшкодування збитків у зв`язку із настанням страхового випадку.
05 лютого 2018 року, за направленням Страховика, ТОВ «СОС-Сервіс Україна» було здійснено обстеження пошкодженого легкового автомобіля та виготовлено звіт Про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу - легкового автомобіля №192213.
У відповідності до Звіту про оцінку №1912213, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля склала 339 718,15 грн., але відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору. Тобто, фактично, легковий автомобіль було втрачено повністю (повна загибель).
На сьогоднішній день Відповідачем не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі страхової суми, яка згідно з умовами Договору страхування складає 330 000,00 грн. (без урахування безумовної франшизи).
За розрахунком позивача розмір невиплаченого страхового відшкодування становить  328 350,00 грн. = 330 000,00 грн. - 0,50 %.
Розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання становить 27 716,34 грн., відсотки за користування грошовими коштами за період з 05 лютого 2018 року по 25 липня 2019 року складають 14 465,39 грн, інфляційні збитки - 56 213,52 грн.
За таких умов, позивач вважає, що Страховиком порушені норми ЦК України, Закону України «Про страхування» та Закону України «Про захист прав споживачів».
02 березня 2020 року представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» - Шевченко В.Г. подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.
Представник підтвердив факт укладення між сторонами 20 листопада 2017 року Договору страхування транспортного засобу FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 , а також настання 01 лютого 2018 року страхового ризику за участю застрахованого транспортного засобу.
02 лютого 2018 року направлено представника для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого складено Протокол технічного огляду №192213. 
На виконання умов ЗУС за замовленням ПрАТ СК «ПЗУ Україна» ТОВ «СОС Сервіс Україна» проведено оцінку вартості збитків. За результатами проведеної суб`єктом оціночної діяльності Мотричем С.Ю. оцінки 10 лютого 2018 року складено Звіт №192213 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого: ринкова вартість транспортного засобу FORD Fiesta д.н.з. НОМЕР_3 , складає 219 246,29 грн; вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали пофарбування) складає 339 718,15 грн.
Не погоджуючись із визначеною суб`єктом оціночної діяльності ринковою вартістю пошкодженого транспортного засобу, ОСОБА_1 04 травня 2018 року звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про незгоду із результатами оцінки.
За даних обставин ПрАТ СК «ПЗУ Україна» додатково звернулося до СОД Мотрич С.Ю. з метою доопрацювання Звіту №192213.
За результатами проведеної переоцінки доопрацьовано Звіт №192213 про оцінку вартості розміру збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого: ринкова вартість транспортного засобу FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_4 , склала 253 014,14 грн. вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали пофарбування) складає 339 718,15 грн.
Таким чином, відповідно до висновку Звіту, відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору.
За результатами проведеної оцінки вартість відновлювального ремонту 339 718,15 грн. перевищує більше, ніж на 100% ринкову вартість, визначену на момент настання страхового випадку суму 253 014,14 грн. Тобто в розумінні Договору страхування транспортний засіб FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 , є конструктивно загиблим.
Згідно умов підпункту 10.5.8. пункту 10.5. розділу Х ЗУС при повній загибелі застрахованого ТЗ, розмір страхового відшкодування розраховується як різниця ринкової вартості застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку та ринкової вартості залишків пошкодженого ТЗ, яка визначається на вибір Страховика згідно порталу «АвтоОнлайн» або звіту про оцінку ТЗ/акту оцінки Т3/висновку експертного дослідження.  При цьому, залишки пошкодженого ТЗ залишаються у Страхувальника/ Вигодонабувача.
Умови підпункту 10.5.8 пункту 10.5 розділу 10 ЗУС чітко визначають право Страховика вибрати ринкову вартість залишків пошкодженого транспортного засобу.
Визначення ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу Позивачем як Страхувальником, або на замовлення Позивача як Страхувальника, умовами Договору страхування не передбачено.
З метою розрахунку вартості залишків пошкодженого майна, відповідно до вимог пункту 10.3 розділу Х ЗУС, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу визначена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі Висновку експерта автотоварознавчого дослідження №67-R/42/7 від 18 липня 2018 року та складає 110 000,00 грн.
Також, відповідно до умов підпункту 2.1.23 пункту 2.1 розділу II ЗУС Страхувальник зобов`язаний сплатити Страховику згідно умов цього Договору плату за страхування - страхову премію (страховий платіж).
На час розрахунку страхового відшкодування по Договору існувала планова заборгованість із несплаченої суми нарахованої за договором премії у сумі 10 023,75 грн. Таким чином, керуючись вимогами підпункту 10.5.8 пункту 10.5 розділу Х ЗУС, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» розмір страхового відшкодування визначено із розрахунку: 253 014,14 грн. (ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку) - 110 000,00 грн. ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ) - 16 500,00 грн. (5% франшиза від страхової суми 330 000,00 грн.) - 10 023,75 грн. (несплачена премія) = 116 490,39 грн.
Виплату Позивачу страхового відшкодування в сумі 116 490,39 грн ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило 27 липня 2018 року, про що Позивача сповіщено листом від 27 липня 2018 року за вих. №4897-31.
Також, у зв`язку із затримкою строків виплати страхового відшкодування, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплачено Позивачу пеню у сумі 186,39 грн. (за вирахуванням податків та зборів), про що також сповіщено Позивача листом за від 14 серпня 2018 року №5303-31.
ПрАТ СК «ПЗУ Україна», беручи до уваги умови Договору страхування, враховуючи заяви позивача від 28 квітня 2018 року та від 04 травня 2018 року, листом за №3666-31 від 01 червня 2018 року звернулося до ОСОБА_1 із проханням надати реквізити для перерахування страхового відшкодування на його користь.
Про необхідність надання реквізитів для здійснення виплати страхового відшкодування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» також повідомляло адвоката Якименка О.В. у відповідь на його запит листом від 22 червня 2018 року №94127-31. Натомість, ні Позивачем, ні його представником реквізитів надано не було. Таким чином, твердження Позивача про неприйняття ПрАТ СК «ПЗУ Україна» рішення щодо виплати страхового відшкодування спростовуються проведеними розрахунками та виплатами, про що Позивач у позовній заяві не повідомив.
Таким чином, вважають, що виплата страхового відшкодування проведена відповідно до встановлених законодавством вимог.
14 липня 2023 року третя особа - ОСОБА_2 подав пояснення, за змістом яких підтримав доводи позивача.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «СК «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування (страхової виплати) в розмірі 328 350,00 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 суму неустойки, яка складає 98 395,25 грн, з яких: пеня - 27 716,34 грн; 3% річних - 14 465,39 грн; інфляційні збитки - 56 213,52 грн.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» - адвокат Залевська Наталія Сергіївна, 19 вересня 2023 року подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просила скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 липня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник апелянта підтримав доводи відзиву на позовну заяву. Вказав, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку по суті позовних вимог, оскільки відповідач як страховик свої зобов`язання за Договором страхування виконав у повному обсязі та здійснив перерахування грошових коштів за страховим випадком у розмірі та порядку, визначному законом та погодженому сторонами у договорі. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2023 року поновлено ПрАТ СК «ПЗУ Україна» строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», поданою представником - адвокатом Залевською Наталією Сергіївною, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживача та стягнення боргу, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні представник апелянта ПрАТ СК «ПЗУ Україна» - адвокат Авраменко Дмитро Олександрович підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
В судове засідання інші учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «ПЗУ Україна» укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія AM №115482.
За Договором страхування позивач за програмою «AVTOMIX» на підставі довіреності на право керування транспортним засобом від 09 січня 2023 року, застрахував легковий автомобіль марки FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_5 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Пунктом 6 Договору страхування визначено: строк дії договору - до 19 листопада 2018 року, страхова сума - 330 000,00 грн; ліміт відповідальності на момент події - 330 000,00 грн; страхова премія - 13 365,00 грн; безумовна франшиза за ризиком при повній загибелі Т3 - 5% від страхової суми.
01 лютого 2018 року приблизно об 11 год. 45 хв. ОСОБА_2 , керуючи легковим автомобілем марки FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_5 на Житомирському шосе (перед поворотом на риборозподільче господарство «Нивки») в м. Києві, не був уважним за кермом, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (відбійник), що призвело до пошкодження транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.3.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року у справі №759/1605/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
02 лютого 2018 року позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про страховий випадок.
У відповідності до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 10 лютого 2018 №1912213, складеного оцінювачем Мотрич С.Ю. , вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 01 лютого 2018 року склала 339 718,15 грн. Ринкова вартість КТЗ легкового автомобіля FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_5 , складає 253 014,14 грн. У вказаному звіті також зазначено про те, що відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору.
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №67-R/42/7 від 18 липня 2018 року ринкова вартість пошкодженого автомобіля FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_5 , внаслідок ДТП складає 110 000,00 грн.
Згідно листа ПАТ «СК «ПЗУ Україна» від 27 липня 2018 року вих. №4897-31, адресованого ОСОБА_1 , зазначено про те, що центром врегулювання збитків ПАТ «СК «ПЗУ Україна» розглянуто справу №192213 відносно події, яка мала місце 01 лютого 2018 року за участю автомобіля ОСОБА_1 та за результатами розгляду ОСОБА_1 буде перераховано страхове відшкодування в розмірі 116 490,39 грн. протягом 5 робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату.
Згідно страхового акту від 25 липня 2018 року, зазначено про те, що рішенням про виплату належить відшкодувати збитки на підставі укладеного договору страхування. Загальний розмір страхового відшкодування по даній події на підставі розрахунку складає 126 514,14 грн. Провести виплату відшкодування в розмірі 116 490,39 грн. Провести акт взаємозаліку на недоотриману страхову премію в розмірі 10 023,75 грн.
Згідно листа ПАТ «СК «ПЗУ Україна» від 14 серпня 2018 №4897-31, адресованого ОСОБА_1 , зазначено про те, що пеня за прострочення страхового відшкодування в розмірі 186,39 грн. буде перерахована протягом 5 робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату.
В листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16 серпня 2018 року, адресованого представнику ОСОБА_4 - Якименку О. , зазначено наступне. Нацкомфінпослуг було направлено вимогу щодо надання ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» інформації та документів за страховою справою. За результатами розгляду отриманих документів тa інформації, Нацкомфінпослуг встановлено таке. Відповідно до пункту 2.1.18 Договору, повна загибель (конструктивна або фактична) випадки, коли вартість відновлювального ремонту Т3 згідно з пунктом 10.5.9 (в тому числі, витрати на встановлення розміру збитку та транспортування пошкодженого ТЗ до місця ремонту) складає 70% і більше ринковою вартості такого Т3, визначеної на момент настання страхового випадку. Згідно з пунктом 10.5.8 Договору при повній загибелі ТЗ, страхове відшкодування виплачується, як різниця ринкової вартості застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку та ринкової вартості залишків пошкодженого ТЗ, яка визначається на вибір Страховика згідно порталу «АвтоОнлайн» або звіту про оцінку Т3.
Згідно зі Звітом №192013 про оцінку вартості (розмірі) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного СОД Мотич С.Ю. , вартість відновлювального ремонту становить 339 718,15 грн., а ринкова вартість складає 254 014,14 грн.
Відповідно до пункту 2.1.18 Договору транспортний засіб «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , є конструктивно загиблим.
За інформацією, наданою ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», страховиком виплачено ОСОБА_6 страхове відшкодування в загальному розмірі 117 305,82 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 27 липня 2018 року №5987, а також пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 157,04 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 14 серпня 2018 року №6274.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 місцевий суд вважав, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 було сплачено суму страхового відшкодування, а отже до стягнення з відповідача підлягає страхове відшкодування в розмірі 330 000,00 грн. - 0,50% = 328 350,00 грн., пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - 27 716,34 грн., відсотки за користування грошовими коштами за період з 05 лютого 2018 року по 25 липня 2019 року - 14 465,39 грн. та інфляційні збитки - 56 213,52 грн.
На думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору не відповідають фактичним обставинам справи та не гуртуються на вимогах закону з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів, є, зокрема, договори та інші правочини.
За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно визначення статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. В силу пункту 6 частини 4 наведеної статті одним із видів добровільного страхування є страхування наземного транспорту.
Як передбачено статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Аналогічні визначення поняття «договір страхування» містяться в статті 979 ЦК України.
Відповідно до положень статті 981 ЦК України та частині 2 статті 18 Закону України «Про страхування» договір страхування укладається в письмовій формі, а також може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).
За визначенням статті 8 Закону України «Про страхування» страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.
Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
За змістом пункту 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування» до обов`язків страховика, зокрема, належить при настанні страхового випадку у передбачений договором строк виплата страхового відшкодування, яке частиною 16 статті 9 даного Закону визначено як страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
Відповідно до п. 10.5.9 ЗУС вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ встановлюється на основі висновку незалежної автотоварознавчої експертизи або рахунку СТО офіційного дилера (без врахування знижки на роботи, матеріали та запасні частини), або оцінки підготовленої Страховиком згідно принципів, визначених у системі Audatexабо Eurotax, з урахуванням ПДВ.
Відповідно до п. 2.1.18 ЗУС страхування, повна загибель (конструкційна або фактична) - випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ згідно з п.10.5.9 цих ЗСУ  (в тому числі витрати на встановлення розміру збитку та транспортування пошкодженого ТЗ до місця ремонту) складає 70% і більше ринкової вартості такого ТЗ, визначеної на момент настання страхового випадку.
У справі, що розглядається, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля FORD Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 01 лютого 2018 року склала 339 718,15 грн., а ринкова вартість КТЗ - 253 014,14 грн., тобто суд першої інстанції правильно вважав, що у розумінні п. 2.1.18 ЗУС транспортний засіб «Ford Fiesta2, д.н.з. НОМЕР_6 , є конструктивно загиблим.
Разом з тим, визначаючи розмір страхового відшкодування суд першої інстанції не врахував, що п.10.5.7 ЗУС встановлює порядок вирахування розміру страхового відшкодування при повній загибелі застрахованого ТЗ.
Розмір страхового відшкодування розраховується як різниця ринкової вартості застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку та ринкової вартості залишків пошкодженого ТЗ, яка визначається на вибір Страховика згідно порталу «АвтоОнлайн» або звіту про оцінку ТЗ/акту оцінки Т3/висновку експертного дослідження. При цьому, залишки пошкодженого ТЗ залишаються у Страхувальника/ Вигодонабувача.
Ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу визначена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі Висновку експерта автотоварознавчого дослідження №67-R/42/7 від 18 липня 2018 року у розмірі 110 000,00 грн.
За умовами Договору страхування, розмір безумовної франшизи при повній загибелі ТЗ становить 5% від страхової суми (330 000,00 грн.), тобто 16 500,00 грн.
Також, відповідно до умов підпункту 2.1.23 пункту 2.1 розділу II ЗУС Страхувальник зобов`язаний сплатити Страховику згідно умов цього Договору плату за страхування - страхову премію (страховий платіж).
Відповідно до п. 8 Договору страхування, на час розрахунку страхового відшкодування по Договору існувала планова заборгованість із несплаченої суми нарахованої за договором премії у сумі 10 023,75 грн. (13 365,00 грн - 3 341,25 грн).
 Таким чином, згідно з вимогами підпункту 10.5.8 пункту 10.5 розділу Х ЗУС, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» розмір страхового відшкодування слід визначати із розрахунку: 253 014,14 грн. (ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку) - 110 000,00 грн. ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ) - 16 500,00 грн. (5% франшиза від страхової суми 330000,00 грн.) - 10 023,75 грн. (несплачена премія) = 116 490,39 грн.
Тобто, належний до сплати позивачу за страховим випадком від 01 лютого 2018 року розмір страхового відшкодування становить 116 490,39 грн., а не 328 350,00 грн, як то помилково вважав місцевий суд.
З матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2018 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» надіслало листа ОСОБА_1 з проханням надати реквізити для виплати страхового відшкодування.
Листом від 27 липня 2018 року вих. №4897-31, ОСОБА_1 повідомлено, що центром врегулювання збитків ПАТ «СК «ПЗУ Україна» розглянуто справу №192213 відносно події, яка мала місце 01 лютого 2018 за участю автомобіля ОСОБА_1 та за результатами розгляду ОСОБА_1 буде перераховано страхове відшкодування в розмірі 116 490,39 грн. протягом 5 робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату.
Відповідно до платіжного доручення №5987 від 27 липня 2018 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» перерахував АТ «Райфайзен Банк Аваль» 117 305,82 грн, згідно призначення платежу: перерахування страх. відшкодування (відомість №1-1 від 27 липня 2018 зг.дог.№11/07-11/2/007 від 12 листопада 2010 року.
У відомості №1-1 від 27 липня 2018 року зг.дог. №11/07-11/2/007 від 12 листопада 2010 року зазначено по перерахування ОСОБА_1 116 490,39 грн.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Отже, надані представником відповідача докази на підтвердження перерахування страхової виплати ОСОБА_1 колегія суддів вважає належними, достатніми та допустимими, такими, що підтверджують виконання страховиком обов`язку щодо сплати страхового відшкодування, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині має бути відмовлено.
Разом з тим, за вимогами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.
З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Відповідно до ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Абзац 2 пункту 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;
Згідно зі ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Відповідно до п.10.2 ЗУС страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 14 робочих днів від дати отримання останнього документа, необхідного для з`ясування обставин страхового випадку та/або розміру збитку.
Визначаючи належну до відшкодування позивачу пеню у розмірі 157,04 грн, апелянт не навів посилань на обставини, які перешкоджали йому виплатити страхове відшкодування у строки, визначені  ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також дати отримання останнього документа, необхідного для з`ясування обставин страхового випадку та/або розміру збитку, а тому вважається таким, що здійснив виплату страхового відшкодування з порушенням 90-денного строку з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
Відповідно до п. 9.5.5 ЗУС у страховика наявний обов`язок при настанні страхового відшкодування у передбачений цим Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну сплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику/ вигодонабувачу/ застрахованій особі пені за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБ України, що діяла за період прострочення.
Таким чином, стягненню з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 підлягає пеня за несвоєчасну сплату страхового відшкодування за період з 03 травня 2018 року (91 день) по 26 липня 2019 року включно у розмірі 50 751,34 грн. = 116 490,36 x (2 x 17,00 : 365) (2 x 17,50 : 365) (2 x 18,00 : 365) (2 x 17,50 : 365) (2 x 17,00 : 365) x 450 днів прострочення : 100.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань зі своєчасної оплати страхового відшкодування за Договором страхування, до стягнення з відповідача на користь позивача на підставі статті 625 ЦК України за період з 03 травня 2018 року по 26 липня 2019 року підлягає:
індекс інфляції у розмірі 9 742,31 грн. (116 490,39 грн * 1,08363191 - 116 490,39 грн), 
3% річних у розмірі 4 308,53 грн. (116 490,39 грн * 3%*450 : 365:100).
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За правилами п. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанцій ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.
Ураховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог (11,36%) у розмірі 89, 41 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 141, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», подану представником - адвокатом Залевською Наталією Сергіївною - задовольнити частково.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживача та стягнення боргу - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за період з 03 травня 2018 року по 26 липня 2019 року пеню у розмірі 50 751,31 грн., 3% річних у розмірі 4 308,53 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 742,31 грн., а всього 64 802 (шістдесят чотири тисячі вісімсот дві) гривні 18 копійок.
В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення невиплаченого страхового відшкодування - відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40) в дохід держави судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 89 (вісімдесят дев`ять) гривень 41 копійка.
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 24 червня 2024 року.
 
Головуючий:                                                                                    Р.В. Березовенко
 
Судді:                                                                                                  О.Ф. Лапчевська
 
                                                                                                                               Г.І. Мостова