Номер провадження: 33/813/1546/24
Номер справи місцевого суду: 507/1063/23 
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т. П. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 10 серпня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
встановив:
Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 10 серпня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі  536, 80 гривень.
Не погодившись з вищевказаною постановою, 15.05.2024 ОСОБА_1 через місцевий суд, звернувся з апеляційною скаргою у якій просить суд постанову Любашівського районного суду Одеської області від 10.08.2023 скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначив, що про оскаржуване рішення не знав, оскільки повідомлення про виклик до суду та сама постанова були направлені за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , замість АДРЕСА_2 . Крім того, зазначає, що мав поганий стан здоров`я, що підтверджується доданими до клопотання медичними висновками та виписками №11101 та 2292.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Вказаною нормою визначено, що з дня винесення постанови починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до наведеної норми апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду ухвалена 10.08.2023.
Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження з урахуванням вихідних днів є 21.08.2023.
Апеляційна скарга подана 15.05.2024.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що про оскаржуване рішення не знав, оскільки повідомлення про виклик до суду та сама постанова були направлені за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , замість АДРЕСА_2 .
Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 169987 відносно ОСОБА_1 був складений 14.06.2023, та в ньому зазначено, що під відеозапис останній відмовився отримати його копію.
Любашівський районний суд Одеської області направляв судову повістку про виклик до суду на 10.08.2023 о 10:30 на поштову адресу ОСОБА_1 (адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), поштовий конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
З заявою про ознайомлення з матеріалами справи до місцевого суду 12.03.2024 звернулася захисник ОСОБА_1 - адвокат Жмурко С.Л. З матеріалами справи адвокат ознайомилася 13.03.2024, про що свідчить розписка на заяві.
Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
Доводи про те, що ОСОБА_1 мав поганий стан здоров`я, що підтверджується доданими до клопотання медичними висновками, виписками №11101 та 2292, як на підставу поновлення строку апеляційний суд не приймає, оскільки висновок дуплексоного сканування брахіоцефальних артерій та медичний висновок Державної установи «Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» видані ще 18.07.2023 та 25.07.2023 відповідно, з виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11101 та 2292 вбачається, що на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1 знаходився в період 14.07.2023 по 28.07.2023, а отже довідки, які були видані за 9 місяців до подання апеляційної скарги не підтверджують, що скаржник був хворий протягом всього часу пропуску строку та не міг звернутися з апеляційною скаргою раніше. 
Посилання на те, що про оскаржуване рішення не знав, оскільки повідомлення про виклик до суду та сама постанова були направлені за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , замість АДРЕСА_2 , до уваги не приймається, оскільки адреса реєстрації місця проживання зазначена в протоколі і іншої ОСОБА_1 не повідомив, відтак підстави для направлення повістки за іншою адресою у суду буди відсутні. Крім того, з матеріалами справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Жмурко С.Л. ознайомилася 13.03.2024, а з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 15.05.2024, тобто з порушенням строку встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. 
Будь-яких доказів, які підтверджували обставини, які були б об`єктивно непереборними в цей період, та не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами ОСОБА_1 не надав.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
Враховуючи викладене, оскільки обставини викладені у клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги не є поважними або такими, що були б об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення з апеляційною скаргою у визначений законом строк, тому апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови відсутні, тому у задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. ст. 279, 294 КУпАП суд,
постановив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 10 серпня 2023 року повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                         Є.С. Сєвєрова