Справа № 451/4/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О.П. 
Провадження № 33/811/810/24                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

        07 червня 2024 року  Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу потерпілої  ОСОБА_2  на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року щодо  ОСОБА_1 , 

встановив:

вищенаведеною постановою адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 025443 - ОСОБА_1 , який постановою Радехівського районного суду Львівської області від 11.01.2023 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП – 21.11.2023 біля 14 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , а саме в телефонному режимі словесно погрожував фізичною розправою, ображав нецензурними словами, чим завдав останній шкоду психологічному здоров`ю та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування пропуску строку покликається на те, що не отримувала жодних процесуальних рішень в даній справі та не проінформована про результат розгляду справи. 14.05.2024 року звернулась до Радехівського районного суду Львівської області із заявою про видачу копії судового рішення. Оскаржувану постанову отримала 14.05.2024 року, що підтверджується розпискою, яка перебуває в матеріалах справи.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що ОСОБА_1 систематично вчиняє перешкоди у спілкуванні із малолітньою дитиною та з цих підстав неодноразово зверталася до поліції із заявами про вчинення протиправних дій колишнім чоловіком ОСОБА_1 , за фактом яких його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.
Звертає увагу на те , що пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання своєї винуватості та те, що виник лише словесний конфлікт є неаргументованими та нічим не підтверджені, та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.
У судове засідання до суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, проте ОСОБА_2 подала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі.
Заслухавши думку ОСОБА_1 , який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення із наступних підстав.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Виносячи постанову суд першої інстанції дотримався вищенаведених норм.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
За ч. 2 цієї статті відповідатиме особа, яка протягом року вже була піддана стягненню за аналогічні дії.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є наслідки і адміністративна відповідальність настає, якщо у результаті дій винної особи, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП могла бути чи була завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.
За відсутністю інкримінування наслідків як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення дії ОСОБА_1 не можуть бути оцінені як такі, що містять склад адміністративного правопорушення.
Як дослівно вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 025443, ОСОБА_1 , який постановою Радехівського районного суду Львівської області від 11.01.2023 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП – 21.11.2023 біля 14 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , а саме в телефонному режимі словесно погрожував фізичною розправою, ображав нецензурними словами, чим завдав останній шкоду психологічному здоров`ю та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, саме по собі висловлення образ на адресу осіб, із числа передбачених ст.3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, окрім як, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
Суд правильно вказав, що заява потерпілої та її письмові пояснення не можуть вважатися достатніми доказами щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки свідчать про наявність стійких конфліктних відносин з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що викликає сумнів в їх об`єктивності.
Перевіривши доводи апеляційної скарги і оцінивши надані сторонами по справі докази апеляційний суд вважає, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не знайшли свого підтвердження.
Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відтак, апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_2 , є безпідставною, оскільки доказів на спростування висновків районного суду в ній не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції не здобуто.
Таким чином, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити потерпілій ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Радехівського районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року.
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2  – залишити без задоволення, а постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк