ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/5905/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:    Чус О.В. (доповідач),
суддів:    Кощеєва І.М., Дарміна М.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу    Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Господарського суду Дніпропетровської    області від 15.01.2024р. (повний текст рішення складено 15.01.2024, суддя Золотарьова Я.С.) у справі    № 904/5905/23
за    позовом    Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ",   м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
до    Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) реорганізації Південно - Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро)
про    стягнення заборгованості у розмірі 114 738,17 грн,

                                                       ВСТАНОВИВ:
1.    Короткий зміст позовних вимог
          Комунальне підприємство теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 114 738,17 грн, з яких заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 93 487,95 грн., плату за абонентське обслуговування в розмірі 92, 12 грн., суму збитків від інфляції -     12 920,64 грн, 3 % річних - 3 716,15 грн, пені - 4 521,31 грн та судовий збір..
          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії №1287/жб/1 від 15.12.2022 року, в частині оплати наданих послуг за період з січня 2022 року по грудень 2022 року.  у загальній сумі 93 487,95 грн., плата за абонентське обслуговування в розмірі 92, 12 грн. У зв`язку із несвоєчасною оплатою наданих послуг позивач нарахував та просить стягнути з відповідача суму збитків від інфляції -     12 920,64 грн, 3 % річних - 3 716,15 грн, пені - 4 521,31 грн.

2.    Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у    справі
          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської    області від 15.01.2024р. позов задоволено частково. Стягнуто з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь Акціонерного товариства  "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 93 487,95 грн., плату за абонентське обслуговування в розмірі 92, 12 грн., суму збитків від інфляції -     12 920,64 грн, 3 % річних - 3716,15грн, пені – 1     708, 16 грн та судовий збір у розмірі 2     618, 19 грн.
          В решті позовних вимог відмовлено.

3.    Короткий зміст вимог апеляційної скарги
          Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду та прийняти нове рішення, яким позов залишити без задоволення у повному обсязі.

4.    Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
          В обґрунтування доводів апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі неправильно норми матеріального права та не враховано всі обставини, що мають значення для справи, що в сукупності призвело до неправильного вирішення даної справи по суті та ухвалення такого рішення, яке не відповідає вимогам законності та обґрунтованості рішень судів.
          Тож, судом не не враховано специфіки правового статусу та особливостей фінансування бюджетної установи, яким є Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також особливостей правовідносин, щодо яких виник юридичний спір у справі. 
          Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житловокомунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
          Послуга з постачання теплової енергії надається та оплачується згідно з умовами договору, що укладається між теплопостачальною організацією та споживачем з урахуванням особливостей, визначених Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Таким чином, рахунки-фактури та акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) надійшли на адресу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» за відсутності врегулювання договірних відносин. Господарським судом Дніпропетровської області не враховано, що відповідно до вищенаведених норм бюджетного законодавства та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати укладення Договору була відсутня правова підстава для оплати за вищезазначеними платіжними дорученнями.
          Положення Договору не розповсюджуються на взаємовідносини, що виникли між Відповідачем та Позивачем з січня 2022 по грудень 2022 року. 
          Також, Скаржник посилається на те, що господарським судом Дніпропетровської області не було взято до уваги той факт, згідно пункту 5 Договору визначення, що строку надання послуг становить з 19.10.2023 по 31.12.2022. Пунктом 51 Договору передбачено, що Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2022. Датою укладання договору є 15.12.2022. Проте пунктом 38 Договору передбачено, що Споживач не звільняється від оплати послуги отриманої ним до укладення цього договору. Таким чином, у Договорі існує невідповідність і суперечність між пунктами 5, 51 та пунктом 38 Договору. 
          За таких умов постає питання правильності тлумачення змісту даного Договору. Згідно постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/11000/14-ц від 18.04.2023 у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem – слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. 
          При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені», але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним» впливом однієї зі сторін. Оскільки Відповідач є ініціатором укладення Договору, то згідно вищезазначеної судової практики, саме він має нести ризик, пов`язаний з неясністю умов договору. Наслідками застосування даної судової практики має бути відхилення аргументів Позивача, що Договір розповсюджує свою дію на взаємовідносини сторін, що виникли між Позивачем та Відповідачем з січня 2022 по жовтень 2022 року. З цього випливає, що сплата за вищезазначеними платіжними дорученнями протягом цього часу не мала під собою правової підстави. Таким чином, аргументи Відповідачем є необгрунтованими та такими в задоволенні яких необхідно відмовити. 
27.03.2024 від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до апеляційного суду надійшли пояснення в яких зазначено про те, що між Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції м. Дніпро та Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» було укладено договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 15.12.2022 № 1287/жб/1 на загальну суму 120 950,00 грн., строком дії з 19.10.2022 по 31.12.2022.
Заборгованість у сумі 93 487,95 грн. виникла у зв`язку із не наданням на оплату Міжрегіональному управлінню від Позивача рахунків та актів приймання-передавання послуг за період жовтень-грудень 2022 р., сума заборгованості була сплачена в повному обсязі на підставі договору № 1287/жб/1 на суму 311 725,80 грн., який був укладений між Міжрегіональним управлінням та Позивачем 04.10.2023.
          Оплата за наданні послуги з постачання теплової енергії становить 238 914,72 грн., що підтверджено платіжними інструкціями.
          Просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 по справі № 904/5905/23 про стягнення заборгованості у частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення у справі № 904/5905/23, яким позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізька Теплоцентраль» залишити без задоволення у повному обсязі.

5.    Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
           04.03.2024 від Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» м.Кривий Ріг надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою та просить апеляційний суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення господарського суду    Дніпропетровської області від 15.01.2024 року по справі 904/5905/23 залишити без змін.
          Зокрема, підприємство посилається на те, що аргументи викладені в апеляційній скарзі, є необгрунтовані та такі, що не можуть братися судом до уваги при вирішенні даної справи. Доводи, викладені в апеляційні скарзі, спрямовані лише на те, щоб уникнути законної сплати заборгованості і жодним чином не вказують на фактичні обставини    справи.

6.    Рух справи в суді апеляційної інстанції
          Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 у даній    справі визначена колегія суддів у складі:    головуючий, доповідач суддя   Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської    області матеріали справи № 904/5905/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/5905/23.
           07.02.2024р. матеріали справи №904/5905/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2024 відмовлено Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) реорганізація Південно - Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) реорганізація Південно - Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024    у справі № 904/5905/23 залишено без руху. Рекомендовано скаржнику протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути недолік апеляційної скарги, 
           16.02.2024 від скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги платіжну інструкцію № 300 від 08.02.2024 про сплату судового збору у розмірі 4026, 00грн.
16.02.2024 від скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги платіжну інструкцію № 300 від 08.02.2024 про сплату судового збору у розмірі 4026, 00грн.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2024р.    відкрито    апеляційне провадження за апеляційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Господарського суду Дніпропетровської    області від 15.01.2024р., у справі № 904/5905/23, для розгляду у порядку письмового провадження,    без повідомлення учасників справи.

7.    Встановлені судом обставини справи
          Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль», а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста. Таким чином, з 01.10.2013 року виконавцем послуги теплопостачання на території Жовтневого району міста Кривого Рогу, де знаходиться об`єкт Відповідача на який здійснюється постачання теплової енергії (м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна (після перейменування Федора Караманиць), 35 є АТ «Криворізька теплоцентраль».
          Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.03.2008 року № 233 «Про дозвіл на передачу окремих приміщень на балансовий облік Головного управління юстиції у Дніпропетровській області» передано в оперативне управління та на балансовий облік Головному управлінню юстиції у Дніпропетровській області приміщення у будівлі на вул. Ватутіна (після перейменування Федора Караманиць), 35. (Жовтневий відділ РАЦ Криворізького МУЮ, площа 292,3 кв.м).
          АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавець послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua розмістило Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за посиланням: https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi-energiyi/, який є публічним договором приєднання (дачі - Типовий договір).
           15.12.2022 року між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» (далі по тексту - Позивач та/або АТ «Криворізька теплоцентраль» та/або Виконавець) та Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі по тексту - Відповідач та/або Споживач) було укладено ТИПОВИЙ ІНДИВІДУАЛЬНИЙ ДОГОВІР про надання послуги з постачання теплової енергії № 1287/жб/1/ (далі по тексту - Договір).
          Відповідно до п.1. Договору, цей договір    є    публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії за кодом СРУ за ДК 021:201509320000-8 (Пара, гаряча вода та пов`язана продукція) для потреб опалення далі-послуга) індивідуальному споживачу.
          Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" https://tec.dp.ua/ (п. 2 договору).
          Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг (п. 4 договору).
          Відповідно до п. 4 Типового договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
          Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
          Найменування предмету закупівлі: ДК 021:2015:09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (послуги з постачання теплової енергії).
          Кількість надання послуг: 31,05 Гкал. Обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування.
          Місце надання послуг: 50029, Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 35 (п.5 договору).
          Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показниками засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п.11 Договору).
          Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених ч.і ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (п.7 Договору).
          Ціна Договору складає: 120 950,00 гри., в тому числі ПДВ 20 158,33грн.
          Станом на дату укладання цього Договору тариф на послугу становить 3895,33 грн. за 1 Гкал. з ПДВ (п.31 Договору).
          Відповідно до п. 32 Договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.
          Згідно з п. 34 Договору, Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу на підставі рахунка та акту наданих послуг.
Відповідно до п. 38 Договору, сторони погодили, що Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладання цього договору.
          Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату у строки, встановлені цим договором (п. 3) п.41 Договору).
          Відповідно до п. 51 Договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2022 року.
          Перед початком опалювального сезону, представниками групи контролю обліку теплової енергії АТ «Криворізька теплоцентраль» 09.08.2021 складено акт б/н за адресою вул. Ватутіна, 35, що прилади обліку теплової енергії справні, пломби не порушені, експлуатацію систем теплопостачання з такими приладами обліку теплової енергії дозволено.
          На виконання рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради №490 від 28.09.2021 «Про початок опалювального сезону 2021-2022 років» та №158 від 23.03.2022 «Про закінчення опалювального сезону 2021/2022 років» Позивачем своєчасно розпочато та вчасно закінчено опалювальний сезон 2021-2022 рр. у м. Кривому Розі.
          Факт поставки теплової енергії підтверджується, окрім іншого, актом подачі теплоносія на об`єкт Відповідача за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 35 - акт б/н від 27.10.2021 та актом №193 від 01.04.2022 про припинення подачі носія.
           04.08.2022 здійснено повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що підтверджується свідоцтвом №050-04.08.2022.
           31.08.2022 представниками АТ «Криворізька теплоцентраль здійснено технічний огляд приладів теплової енергії за адресою: вул. Ватутіна, 35 та встановлено: «Справність. Опломбовано вузол обліку теплової енергії після держ.повірки».
          АТ «Криворізька теплоцентраль» направило на адресу Відповідача акти передач і - прийняття теплової енергії (надання послуг), копії додаються до позовної заяви.
-відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №385 від 31.01.2022 Відповідачу у січні 2022 поставлено 8,32 Гкал теплової енергії на суму 32 409,17 грн.;
-відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №3811 від 28.02.2022 Відповідачу у лютому 2022 поставлено 5,2 Гкал теплової енергії на суму 20 255,72    грн.,    у    квітні    відповідно    акту    передачі-приймання теплової    енергії (надання послуг) №3116 від 30.04.2022 зроблено коригування - 0,23 Гкал на суму-895,93 грн., тобто з урахуванням коригування, у лютому 2022 Відповідачу поставлено 4,79 Гкал теплової енергії на суму 19 359,79 грн.;
-відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 10167 від 31.03.2022 Відповідачу у березні 2022 поставлено 4,2 Гкал теплової енергії на суму 16 360,39    грн.,    у    квітні    відповідно    акту    передачі-приймання    теплової енергії (надання послуг) №3116 від 30.04.2022 зроблено коригування - 0,34 Гкал на суму -1 324,42 грн., тобто з урахуванням коригування, у березні 2022 Відповідачу поставлено 3,86 Гкал теплової енергії на суму 15 035,97 грн.;
-відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №25675 від 30.11.2022 Відповідачу у листопаді 2022 поставлено 1,58 Гкал теплової енергії на суму 6 154,62 грн.;
-відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №29159 від 31.12.2022 Відповідачу у грудні 2022 поставлено 5,27 Гкал теплової енергії на суму 20 528,40 грн.
          Тобто, за період січень, лютий, березень, листопад, грудень 2022 року Позивачем поставлено Відповідачу 24 Гкал теплової енергії на загальну суму 93 487,95 грн. (з ПДВ).
          До того ж відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) за період з 31.01.2022 по 31.12.2022 позивачем надано послугу з абонентського обслуговування Відповідачу на загальну суму    92,12 грн.
          На час прийняття рішення, доказів оплати поставленого товару у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.
          Вказані обставини стали підставою звернення Позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 93 487,95 грн., плату за абонентське обслуговування в розмірі 92, 12 грн., суму збитків від інфляції -     12 920,64 грн, 3 % річних - 3 716,15 грн, пені – 4    521,31 грн та судовий збір у розмірі 2     618, 19 грн.
          За наслідками розгляду позову    господарським судом    прийнято    оскаржуване рішення у даній справі.

8.    Оцінка аргументів учасників справи і    висновків суду першої інстанції
          Відповідно до    ст. 269 ГПК України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
          Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному    порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
          Предметом розгляду у даній справі є обставини надання послуг з теплопостачання на об`єкт за адресою: 49027, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-А (фактичне розташування Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), укладення індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії №1287/жб/1 від 15.12.2022 року, наявність або відсутність заборгованості з оплати поставленої теплової енергії, строк дії договорів, наявність прострочення оплати.
          Задовольняючи позовні вимоги частково,    та стягуючи на користь позивача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 93 487,95 грн., плату за абонентське обслуговування в розмірі 92, 12 грн., суму збитків від інфляції -    12 920,64 грн, 3 % річних - 3 716,15 грн, пені    1    708, 16 грн,    господарський суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з передачі теплової енергії, а відповідачем належним чином не виконані зобов`язання в частині своєчасної оплати поставленого товару за договором.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
          Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» 16.03.2017 року перетворено у Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
          Відповідно до ч. 2 ст. 108 Цивільного Кодексу України, ПАТ «Криворізька теплоцентраль» є правонаступником ДП «Криворізька теплоцентраль».
          В результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VІ, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що 14.05.2018 року внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
          Позивач є теплогенеруючою та теплопостачальною організацією в розумінні статті 1 Закону України «Про теплопостачання» № 2633- VІ від 02.06.2005р. (зі змінами та доповненнями (далі - Закон), як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.
          Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 09.10.2019 №870 територіальні органи Міністерства юстиції ліквідовані та утворені міжрегіональні органи Міністерства юстиції які є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції України.
          Відтак, утворене Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
          Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.09.2022 №4011/5 «Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції» реорганізовано Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) шляхом його приєднання до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Згідно з пунктом 1 частини 2    статті 11 Цивільного кодексу України    підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
          Відповідно до частин 1, 2    статті 275 Господарського кодексу України    за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
          Згідно    статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
          Відповідно до    статті 903 Цивільного кодексу України    якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
          З огляду на обставини справи, між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з передачі теплової енергії.
          Згідно зі    статтею 1 Закону України "Про теплопостачання"    споживачем теплової енергії визнається особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Зазначене кореспондує з положеннями Правил користування тепловою енергією, затвердженими    постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, за змістом яких споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єкт підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
          Відповідно до    статті 24 Закону України "Про теплопостачання"    основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
           08.09.2021 Кабінетом міністрів України було внесено низку змін до правил та типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які удосконалюють порядок отримання споживачами послуги.   
          Згідно    статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
          Відповідно до    статті 903 Цивільного кодексу України    якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
          З огляду на обставини справи, між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з передачі теплової енергії.
          Відповідно до частини 1    статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
          Статтею 530 Цивільного кодексу України    визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
          Умовами пункту 34 договору передбачено строки, розмір та порядок оплати наданих послуг постачання теплової енергії.
          Частиною 1    статті 612 Цивільного кодексу України    зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
          Статтями    525    та    526 Цивільного кодексу України    передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
          Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) за період з 31.01.2022 по 31.12.2022 позивачем надано послугу з абонентського обслуговування Відповідачу на загальну суму    92,12 грн.
          Відповідно до    статті 19 Закону України "Про теплопостачання"    споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
          Частиною 6    статті 25 Закону України "Про теплопостачання"    визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
          До суду першої інстанції доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надходило, на момент розгляду справи доказів погашення заборгованості у вказаній сумі відповідачем суду не надано.
          Відповідач зобов`язання щодо оплати спожитої теплової енергії в повному обсязі не виконав, спожиту теплову енергію за період: січень, лютий, березень, листопад, грудень 2022 року не оплатив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 93 487,95 грн (з ПДВ )та за послуги з абонентського обслуговування за період з 31.01.2022 по 31.12.2022 на загальну суму  92,12 грн за договором про надання послуги з постачання теплової енергії №1287/жб/1 від 15.12.2022 року.
          Частиною 6    статті 25 Закону України "Про теплопостачання"    визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
          Так, матеріалами справи підтверджується належне виконання своїх зобов`язань позивачем, в свою чергу відповідачем, спожита в період з січня по грудень 2022 року теплова енергія відповідачем оплачена повністю не була, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 93 487,95 грн.  послуги з абонентського обслуговування в сумі 92,12 грн. 
          За прострочення виконання зобов`язання позивач нарахував та просить стягнути з відповідача суму збитків від інфляції -    12 920,64 грн, 3 % річних - 3 716,15 грн, пені - 4 521,31 грн та судовий збір.
          Відповідно до положень    статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          Статтею 611 Цивільного кодексу України    передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
          Відповідно до    статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
          Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
          За прострочення виконання зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 16.03.2022 по 30.10.2023 в загальній сумі 4    521, 31 грн.
          Згідно з частиною 6    статті 231 Господарського кодексу України    штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
          У відповідності до частини 6    статті 232 Господарського кодексу України    нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
          Згідно зі статтями    1    та    3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"    платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений    статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
          Відповідно до пункту 45 Договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
          Частиною 6    статті 232 Господарського кодексу України    встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
          Колегія суддів погоджується з висновко господарського суду, що з розрахунку пені убачається, що позивачем порушено вимоги частині 6 статті 232 Господарського кодексу України та позивач нарахував пеню більше ніж 6 місяців по кожному окремому акту за кожний період прострочення грошового зобов`язання.
          Тому, здійснивши перерахунок за допомогою додатку «Ліга360», судом першої інстанції вірно вирахувана сума пені, яка підлягає задоволенню за актами наданих послуг і становить 1    708,16 грн.
          Згідно з частиною 2    статті 625 Цивільного кодексу України    боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
          Щодо прострочення виконання зобов`язання позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 12    920, 64 грн та 3% річних на суму 3    716, 15 грн за загальний період прострочення з 16.03.2022 по 30.10.2023.
          Відповідачем не було надано контррозрахунку, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у апеляційній скарзі не висловив, вимогу не заперечував.
          Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, доходить висновку, що суд першої інстанції вірно задовільнив позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3    716, 15 грн та інфляційних втрат у розмірі 12    920, 64 грн.
          Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду    першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
          Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування    рішення    місцевого господарського суду,     оскільки вони спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги    Відповідача.

9.    Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
          У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.).
          Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
          У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
          З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
          Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
          За змістом    ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Відповідно до    ч. 1    ст. 269 ГПК України,    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними    у ній    і додатково поданими доказами та перевіряє законність і    обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Відповідно до п. 1 ч. 1    ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Згідно із    ст. 276 ГПК України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
          З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

10.    Судові витрати
          У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові    витрати,    понесені у    зв`язку    з переглядом справи у суді    апеляційної    інстанції, на підставі    ст. 129 ГПК України, покладаються на Скаржника.
          На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.    269,    270,    273,    275 - 285,    287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду Дніпропетровської    області від 15.01.2024р. у справі         № 904/5905/23 залишити без змін.
          Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта    Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Чус  

Суддя                                                                                    І.М. Кощеєв 

Суддя                                                                                    М.О. Дармін