ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4045/23                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КЛОПОТ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                                                       Бєлової Л.В.,
суддів:                                                                                           Аліменка В.О.,
                                                               Безименної Н.В.,   

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у нарахуванні і виплаті пенсії з 01.02.2022 згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 березня 2023 року №ФЧ61655 наданої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 і ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023р. по справі № 620/4650/22;
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування і виплати індексації пенсії з 01.03.2023р. згідно статей 63,64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 р. № 168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату нарахованої пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.02.2022р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 березня 2023 року №ФЧ61655 наданої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.11.2022р. і ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023р. по справі № 620/4650/22 у розмірі 80% від розміру грошового забезпечення без обмежень її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат;
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату індексації пенсії з 01.03.2023р. згідно статей 63,64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 р. № 168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмежень її максимального розміру;
5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати суду звіт про виконання рішення суду в місячний термін з дня набрання ним законної сили.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у нарахуванні і виплаті пенсії з 01.02.2022 згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 березня 2023 року №ФЧ61655 наданої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 і ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 по справі № 620/4650/22.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування і виплати індексації пенсії з 01.03.2023 згідно статей 63, 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату нарахованої пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.02.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 березня 2023 року №ФЧ61655 наданої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 і ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 по справі № 620/4650/22 у розмірі 80% від розміру грошового забезпечення без обмежень її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату індексації пенсії з 01.03.2023 згідно статей 63, 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмежень її максимального розміру.
29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а якій просив:
1. Заяву про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року по справі № 620/4045/23 задовольнити;
2.  Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року по справі № 620/4045/23 в частині:
Обчислення розміру пенсії з 01.12.2022 не згідно резолютивній частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року і довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 березня 2023 року №ФЧ61655 має бути сума 39593,36 грн. а вчинено обмеження нарахованої пенсії сумою 30918,4 грн.;
Обчислення індексації пенсії з 01.12.2023р. не згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року і довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 березня 2023 року №ФЧ61655 має бути 36826,56*0,197 = 7254,83 грн., а не 26151,6*0197 = 5151,86 грн;
Обмеження до виплати індексації пенсії з 01.03.2023р. не згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року провести нарахування і виплату індексації пенсії з 01.03.2023 згідно статей 63, 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмежень її максимального розміру, а обмеження розміром 1500 грн;
Невжиття заходів про визначення порядку і способу, строку виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року і виплату заборгованості пенсії за період з 01.02.2022р. по 30.11.2023р. в сумі 164753,44 грн;
3.   Зобов`язати суб`єкта владних повноважень (боржника) - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у місячний строк з дня набрання чинності ухвали суду повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року по справі № 620/4045/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Заява мотивована тим, що відповідач не виконав обов`язку, який передбачений рішенням суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику, з підстав пропуску строку на її подання.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити згадану заяву. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції, повертаючи заяву, не врахував постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 9901/226/19 та постанову Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 640/1364/19 , у зв`язку з чим дійшов безпідставного висновку про порушення строку звернення до суду із вказаною заявою. На переконання позивача, суд вчинив надмірний формалізм і вибіркове застосування чинного законодавства України. 
Також позивач зазначає, що надав до суду беззаперечені докази того, що він був не байдужим та протягом липня 2023 року - січня 2024 року неодноразово звертався із заявами: 25.07.2023 до суду про надання копії судового рішення і виконавчих листів, 31.07.2023 до відділу примусового виконання судових рішень про відкриття виконавчого провадження, 01.08.2023 та 30.10.2023 до Головного управління ПФУ у Чернігівській області про перерахунок і виплату пенсії, 19.01.2024 до відділу примусового виконання рішень про ознайомлення із матеріалами справи; 19.01.2024 до Головного управління ПФУ у Чернігівській області про надання перерахунку пенсії. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про те, що він домагався виконання судового рішення та діяв активно і добросовісно, тому суд не повинен тлумачити положення частини четвертої статті 383 КАС України у такий спосіб, щоб створювати перешкоди для забезпечення виконання рішення суду, і має бути в одній системі координат із принципом обов`язковості судового рішення. Саме така правова позиція відображена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №9901/226/19. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Так, повертаючи заяву позивача, подану в порядку статті 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 про порушення своїх прав дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від   21.11.2023, який наявний в матеріалах справи. Проте, до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України позивач звернувся 29.01.2024, тобто з порушенням десятиденного строку для звернення із цією заявою.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з частиною 2 статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Положеннями частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 2 статті 383 КАС України закріплено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
У силу вимог частини 4 статті 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Згідно з абзацом 2 частини 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Як зазначалось, підставою для повернення відповідної заяви став висновок суду першої інстанції про пропуск заявником десятиденного строку звернення з відповідною заявою.
Задля правильного вирішення цього спору слід встановити момент, з якого належить відраховувати десятиденний строк на звернення позивачем до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.
Так, норма статті 383 КАС України передбачає, що відповідну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У межах спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, сформованою в постанові від 21 березня 2019 року у справі № 805/1458/17-а, відповідно до якої, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви в порядку статті 383 КАС України, оскільки, повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, зокрема, і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є винятковим заходом, якщо позивач вичерпав усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.
Крім того, як наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові 07 липня 2021 року у справі № 9901/226/19, суд не повинен тлумачити положення частини четвертої статті 383 КАС України у такий спосіб, щоб створювати перешкоди для забезпечення виконання рішення суду, і має бути в одній системі координат із принципом обов`язковості судового рішення.
У цій справі 27.07.2023 видані виконавчі листи на виконання судового рішення.
У подальшому, 31.07.2023 виконавчі листи подані до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за якими 01.08.2023 відкриті виконавчі провадження № 72397960, 72397645, встановлено строк виконання протягом 10 днів.
02.11.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень
складені постанови про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн за невиконання рішення суду, а 24.01.2024 складені постанови про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн. 
23.01.2024 позивач ознайомився із матеріалами ВП 72397645, після чого дізнався, що відповідачем заходи на виконання рішення суду від 20.06.2023 не вживаються. 
Отже, з вказаного вбачається, що державним виконавцем продовжуються здійснюватися заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у цій справі.
Тож, після вжиття державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.06.2023, позивач 23.01.2024 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та дізнався про невиконання відповідачем судового рішення, тому, на переконання колегії суддів, саме з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження розпочався десятиденний строк для звернення до суду із заявою у порядку ст. 383 КАС України.
Відповідно до матеріалів справи, у тому числі відомостей КП «ДСС», заява позивача про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду направлена до суду першої інстанції за допомогою Електронного суду 29.01.2024, тобто в строк, передбачений ч. 4 ст. 383 КАС України, що свідчить про передчасність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для повернення такої заяви.
Отже, суд першої інстанції викладеного не врахував, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про повернення згаданої заяви позивачу.
Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07 травня 2002 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Шаренок проти України" від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України", №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі "Крищук проти України", №1811/06, від 19 лютого 2009 року.
Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Колегія суддів наголошує, що вимога апелянта у апеляційній скарзі про необхідність задоволення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, заявлена передчасно, оскільки суд першої інстанції вказану заяву по суті змісту її вимог не вирішував, заперечення відповідача щодо цієї заяви не розглядав, тому така вимога апелянта розгляду не підлягає. У зв`язку з цим, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню. 
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення заяви позивача про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст.  243,  312, 315,  320,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну  скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року - задовольнити частково.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                          В.О. Аліменко,

                                                                                                    Н.В. Безименна