ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1455/24 Справа № 209/384/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 травня 2024 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року, якою:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, - 
за участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 .

В С Т А Н О В И В :

       Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та з урахуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
       Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 26.01.2024 о 09 год. 30 хв. у м. Кам`янське по вул. Молдавська, 17, вживав алкоголь, а саме горілку після дорожньою-транспортної пригоди, до проведення огляду на стан сп`яніння уповноваженої особою, чим порушив вимоги п. 2.10 (є) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП.
       Також, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 490468 від 26.01.2024, вбачається, що ОСОБА_1 , 26.01.2024 о 09 год. 30 хв. у м. Кам`янське по вул. Осипенка, 5, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події та не повідомив про подію органи національної поліції, чим порушив вимоги п. 2.10.(а) ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
       Також, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 490470 від 26.01.2024, вбачається, що ОСОБА_1 , 26.01.2024 о 09 год. 30 хв. у м. Кам`янське вул. Молдавська, 17, керував транспортним засобом «ВАЗ 21083» д.з. « НОМЕР_1 » по вул. Осипенка, 5, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в ході чого здійснив наїзд на електроопору. В результаті ДТП травмовані та постраждалі відсутні, автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.
       Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
       Вказує, що суд розглянув справу за його відсутності, до суду його не викликали. Просив визнати причини пропуску строку поважними. 
       Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки її ухвалено з грубим порушенням прав ОСОБА_1 , з недотриманням вимог діючого КУпАП, за результатами неповного дослідження доказів та без врахування положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.
       Зауважив, що в результаті ДТП травмовані та постраждалі відсутні, автомобіль отримав механічні пошкодження, збитки відсутні. 
       Вказує, що алкоголь не вживав та ДТП не вчиняв. 
       На думку апелянта, працівниками поліції було допущено численні порушення процедури при складані протоколів відносно нього, вважав, що вказане ставить під сумнів обґрунтованість та законність складеного протоколу та можливість прийняття його до до уваги як належного та допустимого доказу.
       В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.
       Додатково суду ОСОБА_1 пояснив, що після наїзду на електроопору в результаті ДТП травмованих та постраждалих немає, його автомобіль отримав механічні пошкодження, збитки відсутні. Зазначив, що поїхав додому, стверджує, що не знав, що у такій ситуації слід було викликати патрульну поліцію та не можна було вживати спиртне. 
       Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
       Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
       Як убачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 490469 від 26.01.2024; протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 490468 від 26.01.2024; протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 490470 від 26.01.2024; схему місця ДТП від 26.01.2024, фототаблицю до протоколу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.01.2024 в якому зазначено, що огляд не проводився, свідки огляду не залучалися здійснювалася відеофіксація; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.01.2024 о 10 год. 15 хв. де зазначено, що «огляд не проводився, відмовився», в результаті огляду проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: «запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук»; письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.01.2024, ОСОБА_2 від 26.01.2024; рапорт старшого інспектора-чергового ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області –Хвостик В.В. від 26.01.2024, та DVD-диск із відеозаписом доданим до протоколу.
       Надані докази були досліджені апеляційним судом.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 490469 від 26.01.2024, вбачається, що ОСОБА_1 , 26.01.2024 о 09 год. 30 хв. у м. Кам`янське по вул. Молдавська, 17, вживав алкоголь, а саме горілку після дорожньою-транспортної пригоди, до проведення огляду на стан сп`яніння уповноваженої особою, чим порушив вимоги п. 2.10 (є) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 490468 від 26.01.2024, вбачається, що ОСОБА_1 , 26.01.2024 о 09 год. 30 хв. у м. Кам`янське по вул. Осипенка,5, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події та не повідомив про подію органи національної поліції, чим порушив вимоги п. 2.10.(а) ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 490470 від 26.01.2024, вбачається, що ОСОБА_1 , 26.01.2024 о 09 год. 30 хв. у м. Кам`янське вул. Молдавська, 17, керував транспортним засобом «ВАЗ 21083» д.з. « НОМЕР_1 » по вул. Осипенка,5, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в ході чого здійснив наїзд на електроопору. В результаті ДТП травмовані та постраждалі відсутні, автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
       До протоколу про адміністративне правопорушення надано схему місця ДТП від 26.01.2024, відповідно до якої зафіксовано пошкодження електроопори у м. Кам`янське по вул. Осипенка, 5. Також зазначено, що автомобіль ВАЗ 21083 д.н.з. НОМЕР_1 має пошкодження передньої лівої фари, переднього бамперу зліва, пошкоджено капот зліва. 
       З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 було виписано направлення до медичного закладу — КЗ ОЗ КМР №1. В результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився. 
       Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. 
       Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , 26.01.2024 року близько 09-30 годині рухався на автомобілі ВАЗ2108, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Осипенко та не впорався з керуванням, здійснив наїзд на електроопору, після чого на даному автомобілі, поїхав на місцем мешкання. В результаті ДТП, травмованих та постраждалих немає, автомобіль отримав механічні пошкодження. Алкоголь вживав після ДТП, на момент керування був тверезий. 
       Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , останній зазначив, що 26.01.2024 року, близько 10-00 години вийшов з автобусу на зупинці громадського транспорту та побачив як автомобіль ВАЗ2108, д.н.з. НОМЕР_1 кремового кольоруврізався в електроопору. За кермом сидів водій, який намагався здійснити рух, щоб поїхати з місця ДТП. Через декілька хвилин вказаний автомобіль поїхав, заїхав у двір будинку по АДРЕСА_1 . Після чого свідок повідомив до поліції про ДТП.
       Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
       Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції. 
       З відтворених відеозаписі вбачається, що 26.01.2024 року працівниками поліції складаються матеріали адміністративного провадження, зокрема протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, схема місця ДТП, направлення на огляд водія. Складені процесуальні документи оголошуються ОСОБА_1 , який їх підписав та отримав їх копію. Оглянуто пошкоджений автомобіль. 
       Отже зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини, а також інші докази по справі в їх сукупності, зокрема зміст викладеної у протоколах про адміністративні правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовують твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.
       Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Згідно п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з діючим законодавством.
       За положеннями п. 2.10 ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
       Відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП наступає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
       Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
       Враховуючи викладене, під час розгляду справи необхідно встановити факт наявності ДТП (склад правопорушення за ст.124 КУпАП — порушення правил дорожнього руху) та факт вживання алкоголю водієм після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
       Отже, із долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, належність та допустимість якого, як джерела доказів особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не оспорює, убачається, що під час з`ясування обставин, ОСОБА_1 надав працівникам поліції пояснення про те, що після скоєння ДТП він поїхав додому та випив спиртне, оскільки перелякався та був знервований. Ці обставини ОСОБА_1 підтвердив у суді апеляційної інстанції.
       Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на приписи ч.1 ст. 251 КУпАП, є самостійним джерелом доказів.
       Відтак зміст пояснень ОСОБА_1 наданих ним в усній формі поліцейським на місці події, слугує вагомим підтвердженням тієї обставини, що останній вживав алкоголь після того, як скоїв ДТП.
       Відтак, доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП є безпідставними, так як спростовуються відомостями, що містять у матеріалах справи.
       Встановивши, що саме після ДТП за участі ОСОБА_1 останній до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкоголь, про що він особисто та добровільно повідомив правоохоронцям під відеофіксацію, поліцейські цілком правомірно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, інкримінувавши йому порушення вимог п.2.10є ПДР, та кваліфікувавши його дії за ч.4 ст. 130 КУпАП.
       Твердження ОСОБА_1 про те, що він вживав алкоголь, перебуваючи у себе вдома, а не на місці ДТП, що після настання події ДТП о 09.30 годині до прибуття працівників поліції спив значний проміжок часу, що складає майже дві години, що не можна вважати розумним згідно п.2.10 ПДР, не заслуговують на увагу.
       Згідно вимог п.2.10. Правил Дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;
ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;
е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
       Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 після вчинення ДТП – наїзду на електроопору, на своєму автомобілі залишив місце ДТП, приїхав до себе додому та вжив алкогольні напої. 
       Доводи апелянта про те, що він вживав алкогольні напої, перебуваючи вдома, а не місці ДТП, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП складено працівникам поліції майже через 2 години після події ДТП – не спростовують встановлених обставин про те, що ОСОБА_1 у порушення наведених вимог закону, вчинив ДТП, залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди та вжив алкогольні напої після вчинення ДТП за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
       Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюється факт вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, вживання алкогольних напоїв після вчинення ДТП, а оспорюється лише наявність умислу на залишення місця ДТП та наявність доказів вживання останнім алкогольних напоїв безпосередньо після ДТП.
       При цьому, апеляційний суд вважає, що хоча наявні матеріали справи, зокрема відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, і не містять моменту керування транспортним засобом, спричинення ДТП, залишення місця вчинення ДТП та вживання після цього алкогольних напоїв, але в цілому відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, зокрема підтверджують факт наслідків вчиненої ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, містять його пояснення щодо залишення ним місця ДТП, вживання після цього алкогольних напоїв. 
       Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у здійсненні зіткнення з парканом, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та вживання після цього алкогольних напоїв, чим було порушено вимоги п.2.10 «є», п.2.10 «а», п.12.1 ПДР України при обставинах, встановлених постановою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.
       У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
       Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
       Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
       Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В :
       Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року- задовольнити. 
       Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
       Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, -  залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко