ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/44260/23                             Головуючий у 1-й інстанції: Перепелиця А.М.
                                                                                           Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2024 року                                                                             м. Київ          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача                                       Черпака Ю.К.,
суддів                                                             Маринчак Н.Є., Штульман І.В.,
за участю секретаря
судового засідання                                         Сулім А.В.,
представника позивача                              Грицько С.В.,
представника відповідача                              Дегтарьової Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лакілайн» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2023 року ТОВ «Лакілайн» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач/апелянт/ГУ ДПС у м. Києві) про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у м. Києві від 29 серпня 2023 року № 00552090701 № 00552120701, №00552150701, № 00552160701. 
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на проведення спірної перевірки в період дії мораторію, у зв`язку з чим прийняті за її результатами податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Крім того, позивач наголосив на тому, що висновки акта перевірки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак вона носить виключно інформаційний характер, а посилання контролюючого органу на такі дані, як критерій оцінки реальності господарських операцій, на думку позивача, є безпідставними, оскільки фактично надані ТОВ «Лакілайн» до перевірки первинні документи не були в повній мірі проаналізовані в акті перевірки. У зв`язку з цим така інформація не відповідає критерію юридичної значимості та не є допустимим і достовірним доказом, не підтверджує та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29 серпня 2023 року № 00552090701, № 00552120701, № 00552150701, № 00552160701.
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лакілайн» (адреса: 03110, місто Київ, вулиця Солом`янська, 11, код ЄДРПОУ 34000401) судовий збір у розмірі 26 840,00 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011). 
В апеляційній скарзі ГУ ДПС у м. Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначило, що позивачем порушено вимоги податкового законодавства, а процедура проведення перевірки податковим органом дотримана, оскільки постановою Кабінету Міністрів України «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» від 03 лютого 2021 року № 89 було скорочено строк дії обмеження на проведення перевірок і така постанова є чинною.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач підтримав викладені в рішенні суду першої інстанції висновки, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що наведені в апеляційній скарзі аргументи суперечать приписам чинного законодавства і сталій практиці Верховного Суду. Зауважив, що посилання апелянта на ряд постанов Верховного Суду є необґрунтованими, оскільки у зазначених ним справах судом не досліджувалось спірне в цій справі питання щодо суперечності між нормами права нижчої і вищої юридичної сили та наявності у контролюючого органу повноважень на проведення перевірки під час дії заборони, встановленої Податковим кодексом України.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та їх правову оцінку, правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що у період з 31 січня 2022 року по 18 лютого 2022 року на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 13 січня 2022 року № 264-п контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Лакілайн» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2021 року та іншого законодавства за відповідний період, згідно з затвердженим планом (переліку питань) документальної перевірки (додаток № 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною).
За результатами проведеної перевірки податковим органом складено Акт від 02 серпня 2023 року № 51463/Ж5/26-15-07-01-06/34000401, відповідно до висновків якого встановлено порушення:
- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, пункту 6, пункту 9.4 П(С)БО № 16 «Витрати», частини першої статті 9, пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 2 644 558, 00 грн, у т.ч. за 2019 рік на суму 99 891, 00 грн, за 2020 рік на суму 1 340 208, 00 грн, за три квартали 2021 року на суму 1 004 460, 00 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року всього на загальну суму 245 946, 00 грн, у т.ч. за три квартали 2021 року на суму 245 946, 00 грн;
- пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, частини першої статті 9, пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 721 502, 00 грн, в т.ч. по періодам: за вересень 2019 року на суму 89 719,00 грн, за жовтень 2019 року на суму 318 870, 00 грн, за травень 2020 року на суму 108 705, 00 грн, за вересень 2021 року у розмірі 204 208, 00 грн, та завищено суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 255 899, 00 грн, в т.ч. по періодам: за вересень 2020 року на суму 255 899, 00 грн;
- пункту 51.1 статті 51, пункту 70.16 статті 70, підпункту 176.2 «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України та розділу 3 «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4, щодо подання з помилками податкових розрахунків (форма № 1ДФ) за ІІІ квартал 2019, ІІ квартал 2021, ІІІ квартал 2021 (номер місяця в кварталі 1), ІІІ квартал 2021 (номер місяця в кварталі 3);
- пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, пункту 8.1, пункту 8.4, пункту 8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів ТОВ «Лакілайн» не подано повідомлення по об`єкту за формою №20-ОПП, пов`язаних з оподаткування або через які провадиться діяльність до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДПС у м. Києві.
На підставі висновків Акта перевірки від 02 серпня 2023 року № 51463/Ж5/26-15-07-01-06/34000401 уповноваженими особами Головного управління ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 29 серпня 2023 року № 00552160701, яким зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2021 року в сумі 255 899, 00 грн;
- від 29 серпня 2023 року № 00552150701, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за вересень 2019 року, жовтень 2019 року, травень 2020 року, вересень 2020 року в сумі 901 878, 00 грн;
- від 29 серпня 2023 року № 00552120701, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств за три квартали 2022 року в сумі 245 946, 00 грн;
- від 29 серпня 2023 року № 00552090701, яким  збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за 2019, 2020 року, три квартали 2021 року в сумі 2 719 531, 00 грн.
Не погоджуючись з результатами проведеної перевірки та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем до Державної податкової служби України подано скаргу, за результатами розгляду якої Державною податковою службою України прийнято рішення від 31 жовтня 2023 року № 32532/6/99-00-06-01-01-06, яким відмовлено у задоволені скарги, а податкові повідомлення-рішення залишено без змін.
Позивач вважає податкові повідомлення-рішення протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності у відповідача правових підстав для проведення документальної планової виїзної перевірки під час дії мораторію, передбаченого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, що нівелює наслідки її проведення, в тому числі прийняті за її результатами акти індивідуального характеру. Ця заборона є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує такі норми чинного законодавства і фактичні обставини справи.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За визначенням, що міститься у підпункті 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК Украйни документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Положеннями статті 77 ПК України врегульовано порядок проведення документальних планових перевірок.
Згідно з пунктами 77.1, 77.2 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Строки проведення документальних виїзних перевірок визначено статтею 82 ПК України.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами у справі, підставою для проведення перевірки слугували внесення ТОВ «Лакілайн» до плану графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників за січень 2022 року та постанова Кабінету Міністрів України «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки» від 03 лютого 2021 року № 89, про що зазначено в наказі про призначення перевірки.
Слід звернути увагу, що 18 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533-IX, яким підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктами 52-1 та 52-2.
Так, пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених у підпунктах 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.
Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.
На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Таким чином, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин. Термін якого було продовжено до 30 червня 2023 року.
Отже, Кабінетом Міністрів України на момент прийняття спірного наказу не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.
В той же час, відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік» від 17 вересня 2020 року № 909-ІХ на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.
На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки» від 03 лютого 2021 року № 89 якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб, а саме:
- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними;
- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;
- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року № 568-ІХ);
- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;
- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.
Втім, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» ПК України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась.
Пунктом 2.1 статті 2 ПК України регламентовано, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.
Тобто, зміна приписів ПК України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію на проведення перевірок може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України.
Колегія суддів зауважує, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України, як закону, який має вищу юридичну силу.
Таким чином, виходячи із зазначеного, можна дійти висновку, що мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок була чинною, її дія не зупинялась, а тому відсутні підстави для застосування постанови Кабінету Міністрів України № 89 як такої, що змінила строки обмежень на проведення планових перевірок, встановлені пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. 
Окрім того, відсутні підстави вважати, що така постанова прийнята на підставі та на виконання ПК України та законів з питань митної справи, а тому згідно з пунктом 3.1 статті 3 ПК України вона не може вважатися складовою податкового законодавства і не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.
При цьому, питання щодо впливу таких процедурних порушень на правомірність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення податкової перевірки, вже неодноразово вирішувалось Верховним Судом, зокрема, у постановах від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21,  від 12 жовтня 2022 року у справі № 160/24072/21, від 28 жовтня 2022 року у справі № 600/1741/21-а, від 28 грудня 2022 року у справі № 420/22374/21, в яких суд констатував, що проведення перевірки на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України) є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень, а відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що податковий орган, незважаючи на прийняття постанови «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» від 03 лютого 2021 року № 89, не був наділений повноваженнями здійснювати призначення та проведення документальної планової перевірки, що свідчить про її протиправність.
Як наслідок, акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону і не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій не можуть бути визнані правомірними.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 821/371/17, від 27 лютого 2020 року у справі № П/811/3206/15, від 26 березня 2020 року у справі № 813/823/16 та від 09 червня 2021 року у справі № 823/1608/17.
Оскільки такі порушення є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів не вдається до аналізу доводів апеляційної скарги щодо наявності чи відсутності встановлених податковим органом податкових правопорушень під час проведеної незаконної перевірки.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 813/2756/18, яка підлягає врахуванню при вирішенні спірних правовідносин.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з порушенням відповідачем положень законодавства в частині проведення перевірки позивача в період дії мораторію на проведення документальних планових перевірок платників податків.
Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Керуючись статтями 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                       Черпак Ю.К.

Судді:                                                                                          Маринчак Н.Є.

                                                                                                    Штульман І.В.

Повний текст постанови виготовлено 13.06.2024.