УХВАЛА

17 травня 2024 року  

м. Київ

справа №160/7269/23

адміністративне провадження №К/990/15988/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2024 року у справі №160/7269/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 ; Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ №1367 від 03 жовтня 2022 року Міністерства оборони України в частині увільнення його від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 і призначення його на посаду у військовій частині НОМЕР_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ по стройовій частині, виданий військовою частиною НОМЕР_1 №243 від 06 листопада 2022 року, в частині виключення його із списків особового складу та всіх видів забезпечення, як такого, що справи та посаду здав 06 листопада 2022 року і вибув для подальшого проходження військової служби командиром механізованої роти механізованого батальйону НОМЕР_3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України - відповідно до повного тексту витягу з наказу №243 від 06 листопада 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити його на посаді командира стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 з 06 листопада 2022 року;

- звернути рішення суду до негайного виконання в частині його поновлення на посаді командира стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від   15 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Прийнято відмову ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу №1367 від 03 жовтня 2022 року Міністерства оборони України в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади в військовій частині НОМЕР_1 і призначення ОСОБА_1 на посаду в військовій частині НОМЕР_2 , в цій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/7269/23 скасовано та закрито провадження у справі №160/7269/23 в цій частині позовних вимог.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року в адміністративній справі №160/7274/23 залишено без змін.

Ухвалами Верховного Суду від 01 березня 2024 року та 08 квітня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від                   15 січня 2024 року у справі №160/7269/23 повернуто скаржнику.

24 квітня 2024 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2024 року у справі №160/7269/23.
Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смокович М.І. з 14 по               15 травня 2024 року перебував у відрядженні, а 16 травня 2024 року у відпустці.
Вирішення питання про відкриття касаційного провадження за цією скаргою вирішується після виходу судді Смоковича М.І. з відпустки.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції встановлено, що зазначене судове рішення було прийнято у порядку письмового провадження 15 січня 2024 року та повний текст виготовлено у той же день.

За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 14 лютого 2024 року.

Касаційну скаргу направлено скаржником до Суду 22 квітня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що в строк установлений законом, він вже звертався до Суду із касаційними скаргами, які були повернуті Судом та при цьому роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Судом установлено, що вперше касаційна скарга була направлена ОСОБА_1 до Суду засобами поштового зв`язку 14 лютого 2024 року, що підтверджується інформацією з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», а саме даними поштового конверту зі штриховим ідентифікатором 4908201385756. Водночас ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2024 року зазначена касаційна скарга була повернута скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та отримана останнім             18 березня 2024 року. При цьому, у вказаній ухвалі Судом було роз`яснено скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. 

18 березня 2024 року скаржник повторно звернувся до Суду із відповідною касаційною скаргою. Проте ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2024 року касаційна скарга була знову повернута скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та отримана останнім                         13 квітня 2024 року.

Скориставшись правом на повторне звернення, 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 знову направлено до Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2024 року у справі №160/7269/23.

Отже, з огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, враховуючи, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку касаційного оскарження і скаржник повторно звертався до касаційного суду без зайвих зволікань, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках. При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. 

Необхідність відкриття касаційного провадження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження є те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень позивач указує пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах пунктів 112, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України  від 10 грудня 2008 року №1153/2008.

Судом установлено, що доводи скаржника є достатньо мотивованими і потребують перевірки, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України,- відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах пунктів 112, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України  від 10 грудня 2008 року №1153/2008.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2024 року у справі №160/7269/23.

3. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №160/7269/23.

4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи -  копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська   В.Е. Мацедонська   М.І. Смокович