ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року 
м. Київ

справа № 380/8657/21
касаційне провадження № К/990/23339/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року (головуючий суддя - Мричко Н.І.)
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Гудим Л.Я.; судді: Довгополов О.М., Святецький В.В.)
у справі № 380/8657/21
за позовом Головного управління ДПС у Львівській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна корпорація ГСМ»
про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника в банках, 
У С Т А Н О В И В:
У травні 2021 року Головне управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області, позивач, податковий орган, контролюючий орган) звернулося до адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна корпорація ГСМ» (далі - ТОВ «Західна корпорація ГСМ», відповідач, платник, товариство) про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника в банках у розмірі 7  391  420,23 грн.
В обґрунтування позовних вимог контролюючий орган зазначив, що у відповідача наявна заборгованість перед бюджетом, яка складається з податку на додану вартість. Станом на дату звернення до суду суми податкових зобов`язань платника є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, яка підлягає стягненню в судовому порядку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, судові інстанції виходили з того, що податкове повідомлення-рішення від 14 січня 2021 року № 68/1808, на підставі якого виник податковий борг, скасоване в судовому порядку, відтак податкове зобов`язання не набуло статусу узгодженого, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача податкового боргу. 
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ГУ ДПС у Львівській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, покликаючись на порушення судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Мотивуючи касаційну скаргу, позивач наголошує, що на час подання позовної заяви у відповідача була наявна заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 7  391  420,23 грн, що підтверджується довідкою від 14 квітня 2021 року № 4398/5-13-01-13-02. 
Ухвалою від 28 липня 2023 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Львівській області.
Відзив на касаційну скаргу від відповідача не надійшов, що, з огляду на частину четверту статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права під час встановлення фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судовим розглядом встановлено, що 14 січня 2021 року позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 68/1808, яким ТОВ «Західна корпорація ГСМ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 7  391 420,23 грн.
Відповідно до довідки ГУ ДПС у Львівській області про податкову заборгованість ТОВ «Західна корпорація ГСМ» від 14 квітня 2021 року № 4398/5/13-01-13-02 за відповідачем обліковується заборгованість станом на 11 квітня 2021 року в сумі 7 391 420,23 грн, з яких за основним платежем 5 846 705,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 1 461 676,00 грн, пеня 83 039,23 грн.
Контролюючим органом була надіслана на адресу платника податкова вимога від 11 лютого 2021 року № 20375-13 про сплату боргу у розмірі 7  391  420,23 грн.
Виходячи з наявності підстав для стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 7 391 420,23 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд зазначає таке. 
За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Отже, податковим боргом визнається лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником у визначений строк.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
При цьому, Суд наголошує, що стягненню підлягає лише узгоджена сума грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Під час судового розгляду встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 14 січня 2021 року № 68/1808, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в загальному розмірі 7  391 420,23 грн, було оскаржено платником в судовому порядку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 380/7262/21, яке набрало законної сили 13 червня 2022 року, визнано протиправним та скасовано, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 14 січня 2021 року № 68/1808.
За таких обставин, податкове зобов`язання, визначене названим актом індивідуальної дії, не набуло статусу узгодженого, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача податкового боргу, про що правильно зазначили суди попередніх інстанцій.  
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги податкового органу без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                І. А. Гончарова
Судді                                                                                                    І. Я. Олендер
                                                                                                    С. С. Пасічник