УХВАЛА

14 червня 2024 року 
м. Київ
справа №640/4922/20
провадження № К/990/20574/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Радишевської О. Р.,
перевіривши касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України, директора Департаменту публічного права Міністерства юстиції України Кравченко Л. М., Державного секретаря Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Київській області, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в :
27 травня 2024 року зазначену касаційну скаргу сформовано за допомогою підсистеми «Електронний суд».
Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив таке.
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України, директора Департаменту публічного права Міністерства юстиції України Кравченко Л. М., Державного секретаря Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Київській області, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України, директора Департаменту публічного права Міністерства юстиції України Кравченко Л. М. від 26 грудня 2019 року № 4375/к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області;
- зобов`язати Державного секретаря Міністерства юстиції України поновити ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області у новоствореному повному правонаступнику Головного територіального управління юстиції у Київській області - Центральному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції;
- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу;
- стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1500000,00 грн;
- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі за один місяць.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 28 травня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 22 вересня 2021 року з урахуванням ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року про виправлення описки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2021 року скасував і ухвалив нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Визнав протиправним та скасував наказ в.о. державного секретаря Міністерства юстиції України, директора департаменту публічного права Міністерства юстиції України Кравченко Людмили Миколаївни від 26 грудня 2019 року № 4375/к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області.
Поновив ОСОБА_1 з 17 лютого 2020 року на посаді рівнозначній посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області у новоствореному правонаступнику Головного територіального управління юстиції у Київській області - Центральному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Київ).
Стягнув з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 грудня 2019 року по 22 вересня 2021 року в сумі 1397940,04 грн.
Стягнув з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 37836,00 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області у новоствореному правонаступнику Головного територіального управління юстиції у Київській області - Центральному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Київ) та стягнення з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.
Верховний Суд постановою від 09 червня 2022 року скасував рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у цій справі, а справу направив на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 05 жовтня 2022 року адміністративний позов задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасував наказ в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України, директора Департаменту публічного права Міністерства юстиції України Кравченко Л. М. від 26 грудня 2019 року № 4375/к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області.
Поновив ОСОБА_1 з 18 лютого 2020 року на посаді, рівнозначній посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області у правонаступнику Головного територіального управління юстиції у Київській області - Центральному міжрегіональному управління Міністерства юстиції.
Стягнув з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 вересня 2021 року по 05 жовтня 2022 року в сумі 853580,90 грн.
В іншій частині адміністративного позову - відмовив.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 лютого 2023 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасував і прийняв у цій частині нову постанову, якою стягнув з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 грудня 2019 року по 05 жовтня 2022 року в сумі 2673972,00 грн, з врахуванням раніше виплачених сум.
Верховний Суд постановою від 31 травня 2023 року касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишив без задоволення, а касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнив частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку скасував. Ухвалив нове рішення, яким стягнув з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 лютого 2020 року по 05 жовтня 2022 року у сумі 985715 (дев`ятсот вісімдесят п`ять тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок без урахування податків та зборів. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року у цій справі залишив без змін.
До Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання протиправними дій Міністерства юстиції України на виконання рішення суду у цій справі, в якій просив:
- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, вчинені на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року, шляхом видання наказу від 31 жовтня 2023 року № 1797/к;
- постановити окрему ухвалу про порушення Міністерством юстиції України вимог підпункту 10 пункту 12-2 Положення про Міністерство юстиції України, частини першої статті 21 КЗпП України та статті 33 Закону України «Про державну службу», статті 129-1 Конституції України, з метою усунення порушень, спричинених протиправним наказом від 31 жовтня 2023 року № 1797/к та притягнення винних осіб до відповідальності;
- установити Міністерству юстиції України строк на подання звіту про виконання вимог окремої ухвали.
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 22 грудня 2023 року визнав протиправними дії Міністерства юстиції України вчинені на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року у справі № 640/4922/20 щодо видання наказу від 31 жовтня 2023 року № 1797/к, у зв`язку з неможливістю його реалізації; визнав протиправним наказ Міністерства юстиції України від 31 жовтня 2023 року № 1797/к; зобов`язав Міністерство юстиції України вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону під час виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року у справі № 640/4922/20; повідомив очільника Міністерства юстиції України - Міністра юстиції України Дениса Малюську про встановлені порушення для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; встановив Міністерству юстиції України 30-тиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону під час виконання судового рішення; направив окрему ухвалу Київській міській прокуратурі для перевірки обставин викладених у цій ухвалі стосовно порушення Міністерством юстиції України законодавства, яке містить можливі ознаки злочину, передбаченого частиною третьою статті 382 Кримінального кодексу України.
Міністерство юстиції України та Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) оскаржили вищевказану ухвалу в апеляційному порядку.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 29 квітня 2024 року апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишив без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року - без змін.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулось з касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, Суд зазначає таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених положень законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Статтею 294 КАС України визначено перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.
Так, пунктом 23 частини першої статті 294 цього Кодексу встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окрема ухвала суду першої інстанції.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Зі змісту вказаних положень процесуального закону вбачається, що окрема ухвала суду першої інстанції та ухвалене за результатами його перегляду судового рішення суду апеляційної інстанції, не підлягають касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року, не належить касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року - відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі № 640/4922/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України, директора Департаменту публічного права Міністерства юстиції України Кравченко Л. М., Державного секретаря Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Київській області, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    В. Е. Мацедонська

                                                                                                    О. Р. Радишевська