ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/20718/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року (суддя Врона О.В.) в справі № 160/20718/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі — ГУ ПФУ) про:
визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії через кожні 24 місяці після її призначення по заробітку та страховому стажу із середньої зарплати по Україні, з якої сплачено страхові внески та з якої призначена пенсія, - 5377,90 грн;
визнання протиправними дій щодо застосування при індексації пенсії середньої заробітної плату по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, - 3764,40 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 124 від 20 лютого 2019 року, що суперечить ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
визнання протиправними дій щодо не врахування повного страхового стажу 60 років 8 місяців 05 днів та стажу за Списком №1, починаючи з 15 липня 1996 року по 06 вересня 2022 року (26 років 1 місяць 26 днів);
зобов`язання зарахувати для розрахунку коефіцієнту страхового стажу загальний страховий стаж 60 років 08 місяців 05 днів, в тому числі за Списком №1, - 26 років 1 місяць 21 день;
зобов`язання зробити перерахунок пенсії відповідно до ч. 1 ст. 40, ч. 2, 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із середнього заробітку по Україні, із якого сплачені страхові внески та з якого призначена пенсія, за 2016-2017 роки, - 5377,90 грн за 2020 та 2022 рік та виплатити недоплачену пенсію.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не врахування до страхового і пільгового стажу (за Списком №1) ОСОБА_1 періоду роботи прохідником 5 розряду з 01 червня 2022 року по 06 вересня 2022 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу і до пільгового стажу (за Списком №1) період роботи ОСОБА_1 прохідником 5 розряду з 01 червня 2022 року по 06 вересня 2022 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення в частин відмови у задоволенні позову з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Звертає увагу, що відповідачем зараховано до страхового стажу станом на 06 вересня 2022 року 59 років 03 місяці 09 днів, до пільгового стажу за списком № 1 - 25 років, проте його страховий стаж складає 60 років 06 місяців 04 дні, за списком № 1 – 26 років 01 місяць 21 день.
При перерахунку пенсії після набуття понаднормового стажу після призначення пенсії має бути застосований показник середньої заробітної плати (далі - СЗП) та проіндексований на коефіцієнт 5377,90 за 2018 рік, а застосування СЗП за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн є неправильним, не відповідає вимогам ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Є неправильним висновок суду про проведення у 2022 році перерахунку понаднормового стажу після призначення пенсії у 2020 року, оскільки перерахунок проведено неправильно, занижений коефіцієнт страхового стажу, занижено показник СЗП, фактично це не є перерахунком за понаднормовий стаж, а є індексацією  із базової заробітної плати за 2014-2016 роки.
Розмір пенсії занижений через помилки при розрахунку коефіцієнту страхового стажу та індивідуального коефіцієнту заробітку.
Крім того, зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України № 124 від 20 лютого 2019 року не відповідає ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
У відповіді на відзив позивач просить задовольнити апеляційну скаргу та вказує на безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Позивач 26 грудня 2022 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив надати письмові пояснення з питання розрахунку пенсії, перерахунку у зв`язку з понаднормовим стажем кожні 2 роки, окремо за 2020 рік і 2022 рік; як розрахований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати.
Листом від 04 січня 2023 року №284-32578/М-01/8-0400/23 ГУ ПФУ повідомило, що розмір пенсії обчислено, виходячи із страхового стажу, що складав 50 років 10 місяців 9 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 21 рік, заробітної плати за періоди з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2018 року за даними персоніфікованого обліку.
Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складав 0,50833. Індивідуальний коефіцієнт заробітку після оптимізації - 2,96303.
З 01 червня 2020 року за заявою позивача проведено перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України №1058. Розмір пенсії обчислено виходячи із загального страхового стажу, зарахованого по 30 квітня 2020 року, що склав 55 років 0 місяців 9 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 23 роки, заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по 30 квітня 2020 року за даними системи персоніфікованого обліку.
Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% склав 0,55000. Індивідуальний коефіцієнт заробітку після оптимізації — 3,01089.
В листі наведений перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2021 року (відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України №1058), 01 березня 2022 року, 01 серпня 2022 року, 07 вересня 2022 року, 01 грудня 2022 року.
02 березня 2023 року позивачем подано заяву до Пенсійного фонду, в якій він вказав, що відповідно до трудової книжки станом на 01 травня 2022 року його загальний стаж становить 60 років 1 місяць 26 днів, в тому числі до 01 травня 2022 року (24 місяці з попереднього перерахунку) за Списком №1 - 51 рік 11 місяців 4 дні (по 01 травня 2022 року - 25 років 11 місяців 17 днів х 2), а тому коефіцієнт страхового стажу був розрахований неправильно.
За заявою від 03 серпня 2022 року проведено лише перерахунок понаднормового стажу.
Позивач просив провести перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058 за 2 роки після перерахунку в квітні 2020 року за період з 31 квітня 2020 року по 01 травня 2022 року по заробітку і страховому стажу відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
В листі від 10 березня 2023 року №8793-9296/М-01/8-0400/23 відповідач у проведенні такого перерахунку відмовив, вказавши наступне.
03 серпня 2022 року заявником подано заяву на перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Розмір пенсії обчислено, виходячи із загального страхового стажу, зарахованого по 31 березня 2022 року, що склав 56 років 11 місяців 9 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 23 роки, заробітної плати за періоди з 01 липня 2000 року по 30 квітня 2020 року за даними системи персоніфікованого обліку.
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016 та 2017 роки та збільшеної на коефіцієнти 1,17, 1,11, 1,11 та 1,14, складає 18626,22 грн.
Після перерахунку розмір пенсії з 01 серпня 2022 року становив 14901,06 грн.
Пенсійний фонд підтвердив, що станом на 01 березня 2023 року (на час індексації) пенсія становила 14901,40 грн, і вважав, що пенсія після її призначення і набуття права на перерахунок у зв`язку з понаднормовим стажем розрахована правильно.
27 березня 2023 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, в якій вказав, що з відповіді Пенсійного фонду вбачається, що перерахунку індивідуального коефіцієнту по заробітку відповідно до ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 31 квітня 2020 року по 01 травня 2022 року не проведено. Останній коефіцієнт станом на 01 травня 2020 року становить 3,01089. Оскільки за персоніфікованими даними його зарплата близько 40000 грн, тому індивідуальний коефіцієнт заробітку має бути обчислений з врахуванням 2 років по 01 травня 2022 року.
Позивач просив провести перерахунок пенсії за 2 роки після перерахунку в квітні 2020 року за період з 31 квітня 2020 року по 01 травня 2022 року по заробітку і страховому стажу відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахувати до Списку №1 всі роки відповідно до записів трудової книжки та фактично відпрацьованого стажу (26 років 4 місяці 21 день).
Листом №12645-12932/М-01/8-0400/23 від 30 березня 2023 року та листом №15424-12932/М-01/8-0400/23 від 11 квітня 2023 року повідомлено, що після надходження акту перевірки достовірності та обґрунтованості видачі пільгової довідки №406 від 31 травня 2023 року з 01 серпня 2022 року проведено перерахунок пенсії. Розмір пенсії обчислено виходячи із загального стажу, зарахованого по 31 липня 2022 року, що складає 59 років 3 місяці 9 днів, в тому числі пільговий стаж згідно зі ст. 114 Закону №1058 - 30 років 3 місяці 3 дні, та заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за періоди з 01 липня 2000 року по 31 липня 2022 року. Коефіцієнт страхового стажу складає 0,59250; індивідуальний коефіцієнт заробітку після оптимізації складає 3,05124.
Заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки за 2017 рік, складає 18875,95 грн.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01 серпня 2022 року складає 15100,76 грн.
07 вересня 2022 року позивач подав заяву про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням з роботи. Загальний розмір виплати пенсії після цього перерахунку з 07 вересня 2022 року залишився без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058 та постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01 березня 2023 року автоматизованим способом проведено перерахунок у зв`язку з осучасненням заробітної плати із застосуванням коефіцієнту збільшення 1,197, розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 постанови обмежений і не перевищує 1500 грн.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01 березня 2023 року складає 16600,76 грн.
24 квітня 2023 року позивач подав до Пенсійного фонду заяву, в якій вказав, що пенсійним органом зараховано до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 01 червня 2022 року по 06 вересня 2022 року включно. 31 січня 2023 року перерахунок за 2020 рік зроблений лише у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму із заниженням коефіцієнту стажу та індивідуального заробітку.
Позивач просив здійснити перерахунок пенсії по заробітку та понаднормовому стажу за 2020, 2022 рік та повернути недоплачену суму пенсії, зарахувати до стажу за Списком №1 період з 01 червня 2022 року по 06 вересня 2022 року.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в листі від 08 травня 2023 року №20882-17458/М-01/8-0400/23 надав аналогічну попередній відповідь, повідомивши, що для зарахування стажу підземного прохідника за червень, липень 2022 року слід надати уточнюючу довідку.
Стосовно не зарахування періодів роботи з 01 червня 2022 року по 06 вересня 2022 року судом першої інстанції зазначено таке.
За записами копії трудової книжки позивача з 12 вересня 2011 року позивач переведений прохідником 5 розряду на дільницю ГКР №8 шахти «Октябрська» Шахтобудівельного управління з повним робочим днем відповідно до наказу №1808-к від 12 вересня 2011 року (запис №24); 06 вересня 2022 року  звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком згідно зі ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу №2105-к від 06 вересня 2022 року (запис №29).
Вказана професія віднесена до підрозділу 1 розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи з 01 червня 2022 року по 06 вересня 2022 року, посилаючись на необхідність надання уточнюючої довідки за вказаний період.
Оскільки розрахунок стажу позивача є дискреційними повноваженнями територіального органу Пенсійного фонду, суд першої інстанції дійшов вважав, що зобов`язавши відповідача врахувати періоди роботи позивача до страхового стажу і пільгового стажу, суд не може зобов`язати зарахувати стаж у конкретному розмірі, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи.
Суд першої інстанції, застосувавши приписи частини другої статті 9 КАС України, вважав за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо не врахування до страхового і пільгового стажу (за Списком №1) позивача період роботи прохідником 5 розряду з 01 червня 2022 року по 06 вересня 2022 року та зобов`язати зарахувати до загального трудового стажу і до пільгового стажу (за Списком №1) період роботи позивача прохідником 5 розряду з 01 червня 2022 року по 06 вересня 2022 року.
Щодо позовних вимог позивача в частині перерахунку пенсії відповідно до вимог ч. 1 ст. 40, ч. 2, 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд першої інстанції вказав, що при здійсненні перерахунку одного і того же виду пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з ч. 4 ст. 42 цього Закону застосовується показник середньої заробітної плати по Україні, який був застосований при призначенні пенсії вперше.
Позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17 квітня 2018 року, при первинному призначенні якої застосований показник середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки.
У матеріалах пенсійної справи відсутні докази призначення (переведення) позивача на інші види пенсії.
Суд першої інстанції вважав, що відповідачем при перерахунку пенсії позивача правомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 роки, оскільки пенсійним органом проведений перерахунок пенсії, а не призначення пенсії вперше.
Також суд першої інстанції вважав, що оскільки останній перерахунок пенсії позивачу за його заявою проведений лише 07 вересня 2022 року, тому на даний час позивач не набув права на перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV.
Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання  застосування показника СЗП при визначенні розміру пенсії позивача, правомірність визначення коефіцієнту страхового стажу через неправильність зарахування страхового стажу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Розмір пенсії обчислено, виходячи із страхового стажу 50 років 10 місяців 9 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 21 рік, заробітної плати за періоди з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2018 року за даними персоніфікованого обліку.
Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складав 0,50833. Індивідуальний коефіцієнт заробітку після оптимізації — 2,96303.
Відповідачем на підставі частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01 березня 2023 року автоматизованим способом проведено перерахунок у зв`язку з осучасненням заробітної плати із застосуванням коефіцієнту збільшення 1,197, розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 постанови обмежений і не перевищує 1500 грн.
При розрахунку пенсії позивача органом Пенсійного фонду застосовано показник СЗП за 2016, 2017 роки.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року (далі – Закон № 1058-ІV).
Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Згідно з частиною першою статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Тобто при визначенні розміру пенсії за віком враховується показник Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
За частиною третьою статті 45 Закону 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Відтак, показник середньої заробітної плати при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії, має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.
Винятком із загального правила є перше переведення особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за умови наявності у особи страхового стажу, набутого після виходу на пенсію по інвалідності, не менш як 24 місяці.
Виходячи з індивідуальних відомостей про позивача як застраховану особу, після призначення пенсії за віком (пільгової пенсії) продовжував працювати, роботодавцем за нього як застраховану особу сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За визначенням, наведеним у статті  1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.
Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Згідно із пунктом 3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 травня 2018 року №10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:
1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.
Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Отже, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, для цілей обчислення пенсії обраховується за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
У разі, якщо особа продовжила працювати після призначення пенсії, перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Таким чином, при визначенні розміру пенсії застосовується показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення саме за призначенням пенсії, а не за перерахунком пенсії, а при перерахунку пенсії працюючого пенсіонера показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.
Позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену за Законом № 1058-IV, з 17 квітня 2018 року, при первинному призначенні якої застосований показник середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки.
Позивачем на підставі ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV у 2020 і 2022 роках подавались до ГУ ПФУ заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з із додаванням стажу після призначення пенсії.
Враховуючи, що ГУ ПФУ проведено перерахунок пенсії, під час перерахунку застосовано показник СЗП за 2016-2017 роки, а не призначення пенсії вперше, суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність застосування цього показника СЗП. 
Стосовно питання визначення коефіцієнта страхового стажу суд зазначає таке.
Частиною першою статті 25 Закону 1058-IV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
При обчисленні розміру пенсії після ГУ ПФУ застосовано коефіцієнт страхового стажу 057917, позивач вважає, що такий коефіцієнт має бути 062917.
Суд зазначає, що оскільки судом першої інстанції зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу певний період, то при перерахунку пенсії із врахуванням додатково зарахованого стажу органом Пенсійного фонду буде здійснено перерахунок коефіцієнту страхового стажу, адже сума місяців страхового стажу буде збільшена.
Тому доводи апелянта про неправильність розрахованого відповідачем коефіцієнта страхового стажу судом відхиляються.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про? ?відсутність підстав для задоволення цієї частини позовних вимог.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржене, тому судом не переглядається.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,  242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року в справі № 160/20718/23 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року в справі № 160/20718/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22 травня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 22 травня 2024 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов