Дата документу 08.05.2024 Справа № 314/3201/23

Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 314/3201/23     Головуючий у 1-й інстанції: Кононенко І.О.
 
провадження № 22-ц/807/887/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2024 року                                                         м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючої: Кочеткової І.В.,
суддів: Бєлки В.Ю., 
Подліянової Г.С.,
                        
розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_2    про стягнення аліментів на утримання  повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2024 року,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2023 року ОСОБА_1 в порядку ст.ст.180, 182, 199 СК звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання та не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Зазначала, що ОСОБА_2 є її батьком., по досягненню повноліття вона продовжує навчається у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, є студенткою 1 курсу освітнього ступеню бакалавр «Психологія». Термін закінчення навчання 20.06.2026 року. Посилаючись на те, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги, просила про задоволення позову. 
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.07.2023 на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_2  на користь держави судовий збір за подання позову у розмірі 1073,60 грн..
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Вишняков Д.О. , зазначає, що судом порушені норми матеріального і процесуального права. Вказує, що Закон зобов`язує обох батьків утримувати своїх дітей, проте позивачка не надає жодного доказу отримання матеріальної допомоги від матері, яка до участі у розгляді справи не залучена. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач не виконує свого обов`язку і не надає позивачці коштів на навчання, проживання у Києві, харчування, придбання учбових матеріалів тощо. Відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу з матір`ю позивачки на його утриманні залишилися ще двоє дітей, один із яких є неповнолітнім. Він є поважною людиною і завжди відповідально ставився до належного забезпечення своєї сім`ї. Просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову та відшкодувати витрати на адвоката у розмірів 6 000 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що судом дана правильна оцінка зібраним у справі доказам, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення як необґрунтовану. 
Частиною 1 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.
За змістом п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження можуть розглядатися справи щодо аліментів. 
Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 374, 375 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу – без задоволення.
Апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, позивач  ОСОБА_1 продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, батько є працездатною особою підприємцем і в змозі утримувати свою повнолітню дочку. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував доходи відповідача, його вік, фінансові зобов`язання, перебування на його утриманні інших осіб, потребу доньки у матеріальній допомозі. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи і зібраним у справі доказам.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 06.05.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.8).
ОСОБА_1 навчається у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, є студенткою 1 курсу освітнього ступеня бакалавр спеціальності 053 «Психологія» освітньої програми «Психологія» денної форми здобуття освіти на платній основі. Закінчує навчання 30.06.2026. Вказаний факт підтверджується договором про навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка від 08.09.2022, довідкою Київського національного університету Тараса Шевченка № 016/182 від 21.06.2023, договором № 699/1 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців Київського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с.9-12). 
Крім того, судом встановлено, що батько дитини – ОСОБА_2    є фізичною особою підприємцем, що підтверджується довідкою ДПС України ГУ ДПС у Запорізькій області.
22.08.2023 ОСОБА_2 отримав копію позовної заяви разом із доданими до неї письмовими доказами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.30), однак заперечень щодо позову не надав. 
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (у редакції Закону України від 17 травня 2016 року № 1370-VIII, далі – СК  України), яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ч.1 ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати.
Обов`язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. 
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України ).
Судом установлено, що позивач не працює, оскільки навчається на денній формі у вищому навчальному закладі, стипендію не отримує, а отже потребує матеріальної допомоги своїх батьків.
Надавши оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності за правилами ст.ст.89,264 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці у розмірі 5000 гривень із його доходу (заробітку).
Доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок з утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, покладається також і на її матір, не є підставою для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Наявність права на звернення до суду доводиться позивачем.
Якщо під час розгляду справи буде встановлено, що право особи, яка звернулася до суду, не порушені, суд розглядає спір по суті і відмовляє у позові.
Суд не має права обирати спосіб захисту на власний розсуд.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). 
Зважаючи на те, що визначення способу захисту порушеного права і особи, яка порушила права, належить виключно позивачеві, незалучення до участі у розгляді справи матері позивачки не свідчить про невиконання останньою свого обов`язку з утримання повнолітньої доньки.
Знаходження на утриманні відповідача двох інших дітей не звільняє його від обов`язку надання матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання.
Доказів неспроможності надання утримання позивачці у розмірі, визначеному судом, відповідач суду не надав. 
Ухилення матері позивачки від утримання двох інших дітей не є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом свого порушеного права у спосіб, передбачений законом. 
Оскільки судом правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, понесені ним судові витрати компенсації не підлягають.
Керуючись ст. ст.268, 374, 375, 382, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Вишняков Дмитро Олександрович, залишити без задоволення.
Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2023 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 

Головуюча І.В. Кочеткова
Судді: В.Ю. Бєлка
                                                                                                               Г.С. Подліянова