ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 квітня 2024 року           справа №200/6755/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у  порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року (головуючий суддя І інстанції – Крилова М.М.), складене у повному обсязі 27 грудня 2023 року у справі № 200/6755/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,  -

                                                             В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві  про:
- визнання протиправним та скасування Рішення № 051330002797 від 16 жовтня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві ;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби період роботи з 09.11.1993 по 01.05.2016 в органах податкової служби та перевести на пенсію за віком згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року з дати звернення із відповідною заявою – з 10.10.2023 та здійснити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10.10.2023 року №48/05-99-10-02 та № 49/05-99-10-02, виданих Головним управлінням ДПС у Донецькій області.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення № 051330002797 від 16 жовтня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві яким яким відмовлено ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 889-VIII.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» починаючи з 10.10.2023 року зарахувавши  до стажу державної служби період роботи з 09.11.1993 року по 01.05.2016 року в органах податкової служби.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просило суд скасувати рішення  суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що станом на 01.05.2016 року позивач не мала 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, а тому підстави для переведення позивача на пенсію за віком  згідно Закону України “Про державну службу” відсутні.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/6755/23, однак листом суд першої інстанції повідомив що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 09 липня 1997 року.
Наказом в.о. начальника Головного управління ДПС у Донецькій області від 02.10.2023 року №383-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора Костянтинівського відділу інформаційних технологій управління інформаційних технологій за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію.
10.10.2023 року позивач, через веб-портал, звернулась до Пенсійного фонду із заявою про перехід з пенсії за віком , призначену відповідно до Закону України № 1058, на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві для розгляду заяви позивача від 10.10.2023 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.10.2023 року № 051330002797 відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з тим, що станом на 01.05.2016 заявниця не мала не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.
Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача, як таке, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства та порушує її конституційні права.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про порушення відповідачем права позивача на перехід на пенсію держаного службовця. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції та зазначає наступне.
01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі – Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до п.п. 10 та 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII:
- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених  статтею 25  Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до  статті 37  Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 10);
- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених  статтею 25  Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до  статті 37  Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 12).
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі – Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. 
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу, відповідач заперечив зарахування до стажу державної служби позивача періодів її роботи на посадах в органах податкової служби, зазначив про не віднесення їх до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ.
Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу, відповідач не вказав, які періоди роботи та з яких підстав не були зараховані позивачу до стажу державної служби.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки  серії НОМЕР_2 від 26.11.1984 року, позивач працювала:
з 09.11.1993 по 31.12.1993 — контролер-ревізор I категорії Державної податкової інспекції по м. Дзержинську;
з 01.01.1994 по 31.01.1995 — державний податковий інспектор[1]спеціаліст по комп`ютерам Державної податкової інспекції по м. Дзержинську;
з 01.02.1995 по 31.07.1995 — старший державний податковий інспектор[1]спеціаліст по комп`ютерам Державної податкової інспекції по м. Дзержинську;
з 01.08.1995 по 13.11.1995 — в.о.начальника відділу обробки інформації та комп`ютеризації Державної податкової інспекції по м. Дзержинську;
з 14.11.1995 по 25.11.1996 — начальник відділу обробки інформації та комп`ютеризації Державної податкової інспекції по м. Дзержинську;
з 26.11.1996 по 24.02.1997 — в.о.начальника відділу комп`ютеризації Державної податкової адміністрації у м. Дзержинську;
з 25.02.1997 по 30.04.1998 —начальник відділу комп`ютеризації Державної податкової адміністрації у м. Дзержинську;
з 01.05.1998 по 05.06.2000 — начальник відділу інформатизації Державної податкової інспекції у м. Дзержинську;
з 06.06.2000 по 24.06.2002 — начальник відділу автоматизованого адміністрування податків Державної податкової інспекції у м. Дзержинську;
з 25.06.2002 по 31.07.2003 — начальник управління інформатизації та обліку Державної податкової інспекції у м. Дзержинську (наказ від 25.06.2002 №33.1- л) ;
з 01.08.2003 по 18.11.2003 — в.о. начальника відділу автоматизації процесів оподаткування Державної податкової інспекції у м. Дзержинську;
з 19.11.2003 по 31.12.2004 — начальник відділу автоматизації процесів оподаткування Державної податкової інспекції у м. Дзержинськ;
з 04.01.2005 по 08.09.2005 — завідувач сектору обліку платників податків Дзержинського відділення Горлівської об`єднаної державної податкової інспекції;
з 09.09.2005 по 31.03.2006 — головний державний податковий інспектор відділу інформатизації процесів оподаткування Горлівської об`єднаної державної податкової;
з 01.04.2006 по 14.05.2006 — в.о. начальника відділу інформатизації процесів оподаткування Державної податкової інспекції у м. Дзержинську;
з 15.05.2006 по 05.03.2012 начальник відділу інформатизації процесів оподаткування Державної податкової інспекції у м. Дзержинську;
з 06.03.2012 по 31.07.2013 — начальник відділу інформатизації та обліку платників податків Державної податкової інспекції у м. Дзержинську Донецької області Державної податкової служби;
з 01.08.2013 по 03.08.2015 — завідувач сектору IT та обліку платників податків Дзержинського відділення Горлівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області;
з 04.08.2015 по 29.02.2016 — завідувач сектору IT Дзержинського відділення Горлівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області;
з 01.03.2016 по 04.05.2016 — головний державний інспектор Дзержинського відділення Горлівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області;
з 05.05.2016 по 11.05.2017— головний державний інспектор Дзержинського відділення Артемівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області;
з 12.05.2017 по 16.10.2018 — головний державний інспектор Торецького відділення Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області;
З 17.10.2018 по 21.11.2018 - старший державний інспектор Костянтинівського відділу адміністрування податків i зборів з фізичних ociб Костянтинівсько[1]Дружківського управління Головного управління ДФС у Донецькій області;
з 22.11.2018 по 01.10.2019 — старший державний інспектор Торецької державної податкової інспекції Костянтинівсько-Дружківського управління Головного управління ДФС у Донецькій області;
з 02.10.2019 по 03.08.2020 — старший державний інспектор Торецької державної податкової інспекції Костянтинівсько-Дружківського управління Головного управління ДПС у Донецькій області;
з 04.08.2020 по 09.09.2020 – старший державний інспектор Костянтинівської державної податкової інспекції Костянтинівсько-Дружківського управління Головного управління ДПС у Донецькій області;
з 10.09.2020 по 21.01.2021 - старший державний інспектор Костянтинівської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Донецькій області;
з 22.01.2021 по 07.06.2021 - старший державний інспектор Костянтинівської державної податкової інспекції Головного yпpaвлiння ДПС у Донецькій області;
з 08.06.2021 по 07.11.2022 — головний державний інспектор Костянтинівського сектору електронних сервісів управління електронних сервісів Головного управління ДПС у Донецькій області;
08.11.2022 по 05.10.2023 головний державний інспектор Костянтинівського відділу інформаційних технологій управління інформаційних технологій.
Також в зазначеній вище трудовій книжці наявні записи про присвоєння позивачу спеціальних звань:
- 21.11.1994 – присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової служби ІІІ рангу (Запис 11);
- 04.01.1998 – присвоєно спеціальне звання – інспектор податкової служби ІІ рангу (Запис 14);
- 25.02.2002 – присвоєно спеціальне звання – інспектор податкової служби І рангу (Запис 18);
- 07.10.2004 - присвоєно спеціальне звання – радник податкової служби ІІІ рангу (Запис 22);
- 08.10.2007 - присвоєно спеціальне звання – радник податкової служби ІІ рангу (Запис 29);
- 01.08.2013 -присвоєно 11 ранг державного службовця в межах 6 категорії посад державних службовців (Запис 32);
- 31.12.2013 - присвоєно спеціальне звання – радник податкової та митної служби ІІ рангу (Запис 33); - 02.10.2019
- присвоєно 5 ранг державного службовця (Запис 49)
Записи у трудовій книжці за спірний період здійснені належним чином та не мають дефектів їх вчинення, що не заперечується відповідачем.
01.03.1994 року позивачем прийнята присяга державного службовця (запис №10).
Отже, стаж державної служби позивача складає 29 років 10 місяців 26 днів. Суд зазначає, що дійсно, стаття 25 Закону № 3723-XII («Класифікація посад») не передбачає зарахування до стажу державної служби періоду роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби. Поряд із цим, зарахування проходження військової служби до цього стажу передбачається актами Кабінету Міністрів України.
Так, відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (який діяв до 01.05.2016р.) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Крім того, відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".
При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Враховуючи викладені обставини, суд доходить висновку про необхідність включення спірних періодів роботи позивача згідно відомостей трудової книжки позивача до стажу державної служби, що враховується при призначенні пенсії.
Присвоєння посадовим особам податкових органів спеціальних звань, а не рангів державного службовця, не скасовує викладених вище положень щодо включення спірних періодів роботи до стажу державної служби.
Таким чином, оскільки позивач досягла пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону №1058 (60 років), має наявний страховий стаж, при цьому позивач має стаж на посаді державної служби станом на момент звернення більше 10 років, суд доходить висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком згідно зі ст. 37 Закону №3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону №3723-XII.
Вказаний висновок суду відповідає правовому висновку Великої Палата Верховного Суду, висловленому у постанові від 13.02.2019р. у справі № 822/524/18.
Висновки Великої Палати Верховного Суду в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами призначити пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723.
Відповідно до частини 3 статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, що відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про протиправність відмови відповідача у переведенні позивача з пенсії за віком, призначеної згідно Закону №1058 на пенсію за віком державного службовця, у зв`язку із чим рішення Головного управління належить визнати протиправним та скасувати.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку правомірності висновків суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог          шляхом зобов`язання управління перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» починаючи з 10.10.2023 року зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 09.11.1993 року по 01.05.2016 року в органах податкової служби.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 200/6755/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 30 квітня 2024 року.

Судді                                                                                               А.В. Гайдар
                                                                                               Е.Г. Казначеєв
                                                                                                             І.Д.Компанієць