ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2024 року 
м. Київ
справа №569/21495/23
адміністративне провадження № К/990/9917/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року (колегія у складі суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М., Шинкар Т.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії RVN 018574 від 29 червня 2023 року, складену інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Яконюком В.І. відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), провадження у справі закрити.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому не було надано можливості реалізувати право на отримання правової допомоги, зокрема, відповідач, повідомивши, що розгляд матеріалів призначено на 03 серпня 2023 року о 09:00 год. у приміщенні відповідача за адресою: м.Рівне, вул. С.Бандери, 44, вручив позивачеві оспорювану постанову, винесену інспектором ще 29 червня 2023 року. Крім цього, позивач стверджує, що притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення пункту 3.34 додатку 1 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) відбулося за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2023 року позов задоволено частково: постанову серії RVN 018574 від 29 червня 2023 року, винесену інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Яконюком Володимиром Івановичем відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 КУпАП, скасовано та направлено справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Свої висновки місцевий суд мотивував тим, що відповідачем не дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначену статтею 279 КУпАП, та порушено право позивача на захист, оскільки попри задоволення клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та призначення розгляду справи на 03 серпня 2023 року, відповідач виніс оспорювану постанову серії RVN 018574 29 червня 2023 року та направив її на адресу позивача лише 21 вересня 2023 року.
В апеляційній скарзі, поданій за підписом в.о. керівника Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Матаєвою І.А. , відповідач просив скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2023 року про відкриття провадження у справі і рішення цього суду від 08 грудня 2023 року, та ухвалити нове судове рішення яким позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 лютого 2024 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2023 року про відкриття провадження у справі.
Свої висновки суд апеляційної інстанції мотивував тим, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені тільки ті ухвали, можливість оскарження яких прямо передбачена Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), водночас оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається. Беручи до уваги те, що статтею 294 КАС України, серед переліку ухвал, що підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, не визначено ухвали про відкриття провадження у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність передбаченої пунктом 1 частини першої статті 299 КАС України підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року про відмову у відкритті апеляційного оскарження, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.
Свої доводи скаржник обґрунтовує тим, що в поданій відповідачем апеляційній скарзі ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2023 року про відкриття провадження оскаржується одночасно з рішенням названого суду від 08 грудня 2023 року у цій же справі, а не окремо від нього, при цьому, в апеляційній скарзі наведено мотиви, аргументи та прохання як щодо скасування рішення суду, так і стосовно указаної ухвали. Таким чином, скаржник доводить, що апеляційну скаргу було подано на рішення суду та вона містить заперечення на ухвалу про відкриття провадження, як того вимагає процесуальний Закон. Із цих міркувань вважає помилковими висновки апеляційного суду про те, що відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу окремо від рішення суду першої інстанції, що свідчить про безпідставність відмови у відкритті апеляційного провадження.
Позиція інших учасників справи
Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
Відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух касаційної скарги
14 березня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року в цій справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Загороднюк А.Г., судді Єресько Л.О., Соколов В.М.
Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2024 року касаційну скаргу Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року  у справі №569/21495/23 залишено без руху та надано заявнику касаційної скарги десятиденний для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору. 
08 квітня 2024 року Департаментом муніципальної варти Рівненської міської ради подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги до якої долучено документ про сплату судового збору.
Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2024 року відкрито провадження за поданою відповідачем касаційною скаргою та витребувано з Рівненського міського суду Рівненської області справу №569/21495/23.
Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2024 року справу призначено до розгляду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядається, та аргументів учасників справи.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
За правилами частин першої-третьої статті 293 КАС України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги та постановлення апеляційним судом оскаржуваної ухвали) учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених    статтею 294    цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.
Статтею 294 КАС України визначено ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до    статті 382    цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.
Зі змісту частини другої статті 293 КАС України висновується, що ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається. Таким чином у частині першій статті 294 КАС України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подана апеляційна скарга окремо від рішень.
Водночас у випадку незгоди з ухвалою суду, яка не передбачена статтею 294 КАС України і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, частина третя статті 293 цього ж Кодексу передбачає правило, за яким заперечення на таку ухвалу (ухвали) включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
У справі, яка переглядається, відповідач в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2023 року про відкриття провадження в справі і рішення цього ж суду від 08 грудня 2023 року, та ухвалити нове судове рішення яким позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.
Колегія суддів зауважує, що право на оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду, зокрема, ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності передбачалося пунктом 5 частини першої статті 294 КАС України до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Однак з набранням 08 лютого 2020 року чинності згаданим Законом, у частині першій статті 294 КАС України пункт 5 було виключено.
Отже, станом на час звернення відповідача з апеляційною скаргою та постановлення апеляційним судом оскаржуваної ухвали, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі не входить до переліку ухвал, які відповідно до статті 294 КАС України може бути оскаржено в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
Це означає, що у випадку незгоди з такою ухвалою відповідач, керуючись частиною третьою статті 293 КАС України, може включити свої заперечення на цю ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду, однак, при цьому, права заявляти вимогу про скасування зазначеної ухвали процесуальний Закон йому не надає.
Указане правило не може сприйматися як обмеження права на доступ до суду, оскільки з урахуванням визначених статтею 315 КАС України повноважень апеляційного суду, досягнення результату, на який спрямоване оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, можливе за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення. Потреба оскарження ухвали в такому разі не переслідує жодної юридично значимої мети. Зокрема, за правилами пункту 3 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
При цьому обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 294 КАС України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
Відповідно до частини другої статті 351 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з підстав пункту 1 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції не допустив порушень процесуального закону, яке могло б у розглядуваному випадку бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Наведені у касаційній скарзі доводи такого висновку не спростовують.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, Верховний Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.
Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради залишити без задоволення.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі №569/21495/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
Л.О. Єресько 
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду