КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
 
17 червня 2024 року                                                                                    м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Карпенко Д.С., особи,  правопорушника  ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Сагаля О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві  клопотання   адвоката Сагаля О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року, якою 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 
 
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього остаточне адміністративне стягнення відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
 
В С Т А Н О В И В :
          ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 30 січня 2024 року о 01 годині 34 хвилини на а/д М-05«Київ-Одеса» 29км. у смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Залізнична, 16, керуючи транспортним засобом FAW, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення правил п. п. 2.3б. 10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, у результаті чого здійснив зіткнення з парканом на парковці магазину «Пчілка», внаслідок чого транспортний засіб та паркан отримали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.
         Крім того,  ОСОБА_2 30 січня 2024року о 01годині 34 хвилинина а/д М-05 «Київ-Одеса» 29 км. у смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Залізнична, 16, керував транспортним засобом FAW, д.н.з. НОМЕР_1 ,  у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку намісці зупинки із застосуванням приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» ARLM-0401. Тест № 918. Результат огляду - 0,42 ‰.
         Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Сагаль С.В. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року.
 
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Сагаль С.В. просить визнати причини пропуску поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.
 
В обґрунтування своїх вимог вказав, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 01 квітня 2024 року, тобто вже після закінчення процесуального строку на оскарження постанови суду. Також зазначив, що необхідною умовою здійснення стороною права на апеляційне оскарження рішення суду є її обізнаність про зміст оскаржуваного судового рішення, що дає можливість викласти свої вимоги і вказати суть порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права, чого ОСОБА_2 був позбавлений.
 
Заслухавши  доповідь  судді, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сагаля С.В., які підтримали подане в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, їх пояснення  та відповіді на запитання суду, частково доослідивши матеріали справи в частині  клопотання, як  вирішується, перевіривши викладені в ньому доводи, а також матеріали справи в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, з огляду на наступне.
 
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. 
 
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
 
Матеріалами даного провадження встановлено, що постанову Васильківським міськрайонним судом Київської області було винесено 20 березня 2024 року. У відповідності до правил ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на її апеляційне оскарження починає витікати з 21 березня 2024 року, то останнім днем на подачу апеляційної скарги на це судове рішення з урахуванням вихідних днів є 01 квітня 2024 року.
 
Разом з тим, апеляційну скаргу сторона захисту подала 06 квітня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який він вважає пропустив у зв`язку з тим, що йому було не відомо про прийняте рішення судом першої інстанції, про існуючу постанову щодо ОСОБА_1 він дізнався 01 квітня 2024 року коли отримав на свою поштову адресу копію оскаржуваної постанови.  
 
Проте, такі доводи сторони захисту спростовуються слідуючим.
 
Відповідно до практики ЄСПЛ, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).
 
Так, оскаржувану постанову місцевим судом винесено за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сагаля С.В.
 
Про судовий розгляд справи ОСОБА_3 та його захисник - адвокат Сагаль С.В. повідомлялися неодноразово належним чином шляхом направлення смс-повісток на номер телефону ОСОБА_1 який було повідомлено при складанні на нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. та адвоката Сагаля С.В., який він вказав в клопотанні (а.с. 16-17, 28-29, 31-32, 52-55, 61-64,  93-94, 104-112). За клопотанням захисника  Сагаль С.В. неодноразово відкладав розгляд справи про адміністративне правопорушення, а саме  08.02.2024; 22.02.2024; 04.03.2024; та аналогічне клопотання надійшло і на наступне засідання,  призначене судом першої інстанції  20.03.2024.
 
Таким чином, н,а кожне судове засідання, яке було призначено в межах даної справи про адміністративне правопорушення сторона захисту подавала клопотання про відкладення судового розгляду з проханням постановити ухвалу, у відповідності до якої проводити усі наступні судові засідання в даній справі в режимі відеоконференції з Чернігівським апеляційним судом за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сагаля С.В. 
 
Кожне клопотання сторони захисту про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Чернігівським апеляційним судом було задоволено, внаслідок чого були ухвалені відповідні постанови  і місцевий суд був готовий  проводити судові засідання в режимі відеоконференції, про що просила сторона захисту.
 
Разом з тим, в судове засідання, яке мало б відбутися в режимі відеоконференції з Чернігвським апеляційним судом жодного разу не з`явилися ані ОСОБА_3 , ані його захисник Сагаль С.В.
 
Доводи сторони захисту про те, що вони не були обізнані про те, що суд першої інстанції задовольняв вищевказані клопотання про відеоконференцію, а тому і не з`являлися для участі в судовому засіданні - не заслуговують на увагу, оскільки саме ОСОБА_3 та його адвокат Сагаль С.В. зобов`язані цікавитися розглядом поданих клопотань та з`являтися за викликом до суду і дана  позиція цілком спростовується частково дослідженими матеріалами справи про адміністративні правопорушення . 
 
До того ж, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є лише ті обставини, які були чи об?єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов?язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.  Таких причин ані ОСОБА_2 , ані  його захисник - адвокат Сагаль  С.В., суду не надали .  
 
Відтак, оскільки ОСОБА_3 та його захисник - адвокат Сагаль С.В. знали про судове засідання призначене на 20 березня 2024 року, однак не цікавилися рухом та розглядом справи про адміністративне правопорушення, а тому не оскаржили постанову в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження, не вживали жодних заходів, які хоча б свідчили про їх наміри оскаржувати постанову суду, не зазначили, ані в апеляційній скарзі, ані під час судового розгляду апеляційним судом поважних причин, які б позбавляли їх можливості вчасно подати апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення захиснику Сагалю С.В. строку на апеляційне оскарження.
 
За таких обставин, оскільки апеляційну скаргу захисником Сагалем С.В. подано після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження, а в поданому клопотанні останнім не наведено доводів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -                                 
ПОСТАНОВИВ:
      В задоволенні клопотання захисника Сагаля С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року, якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду                                                           Р.М. Ігнатов

Справа № 362/944/24
Апеляційне провадження № 33/824/2495/2024
Категорія:  ч. 1 ст. 130  КУпАП
Суддя у першій інстанції -  Дорошенко В.М.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.