Справа № 757/36822/23-п                                                             Головуючий в суді І інстанції - Константінова К.Е.
Провадження № 33/824/881/2024                                              Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
04 червня 2024 року                                                                                                          м. Київ

Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року,  
 
в с т а н о в и в:
Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.08.2023 року о 13 год. 20 хв. в м. Києві на вул. А. Богомольця, 10, керував автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці та підвищена активність, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, що зафіксовано на нагрудні боді-камери № 472339, № 473629 та № 470425 працівників поліції. 
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказано, що зазначена постанова винесена без належного дослідження всіх обставин справи та з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що 08.08.2023 року його зупинили працівники поліції за начебто порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому особи, які складали протокол не зазначали щодо жодних ознак наркотичного сп`яніння і не робили жодних пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння. Пізніше до них підійшов поліцейський ОСОБА_2 , який повідомив про наявність ознак наркотичного сп`яніння, а саме бризкання на працівників поліції з водного пістолета, вмикання російської музики, та запропонував проїхати на огляд до лікаря. Зазначив, що саме ОСОБА_2 мав складати протокол про адміністративне правопорушення та направлення на огляд, однак це зробили поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в протоколі та направленні вказали вже зовсім інші ознаки наркотичного сп`яніння - поведінка, що не відповідає обстановці та підвищена активність, які до того ж не передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також в порушення ст. 266 КУпАП поліцейські не запропонували йому пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів та навіть не направляли до закладу охорони здоров`я, їхати до якого він був не проти, про що повідомив ОСОБА_2 , який проігнорував вказане, а тому з огляду на таку поведінку та упереджене ставлення на подальші пропозиції поїхати до медичного закладу відмовився. Крім того зазначив, що направлення на огляд взагалі йому не видавалося, а виписувалося вже під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а враховуючи, що його затримали та доставили до ізолятору тимчасового тримання в рамках розслідування кримінального провадження, то він був фактично позбавлений можливості самостійно проїхати протягом 2-х годин до медичного закладу для проходження огляду з метою доведення своєї невинуватості. За таких обставин просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на реабілітації, захисник ОСОБА_1 - адвокат Дубей В.Ю. також не прибув в судове засідання, направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Разом з тим, ні ОСОБА_1 ні його захисник не долучили до вказаних заяв доказів, які б підтверджували поважність причин їх неявки в судове засідання. Також суд звертає увагу на те, що судові засідання вже неодноразово відкладались, у тому числі,  у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дубей В.Ю., а саме,  06.02.2024 року, захисник ОСОБА_1 - адвокат Дубей В.Ю. не прибув в судове засідання направивши клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, при цьому доказів поважності причин неявки не долучив; 27.02.2024 року ОСОБА_1 не прибув в судове засідання направивши клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з переломом ноги, долучивши копію рентгенівського знімку, захисник Дубей В.Ю. причини неявки не повідомив; 27.03.2024 року ОСОБА_1 не прибув в судове засідання направивши клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходженням реабілітації, долучивши при цьому довідку-виписку з історії хвороби, захисник Дубей В.Ю. причини неявки не повідомив; 15.05.2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Дубей В.Ю. в судове засідання не прибув, направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, долучивши копію довідки, ОСОБА_1 також направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходженням реабілітації. Оскільки судом неодноразово відкладались судові засідання за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника, у тому числі і на тривалий час, однак в судове засідання, яке було призначено на 04.06.2024р.  дані особи знову не прибули і не надали доказів, які б свідчили про наявність поважних причин їх неявки, суд, з урахуванням положень ч.6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків. 
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу поліцейського  пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з відеозапису з бодікамери працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд  на стан наркотичного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак як поведінка що не відповідає обстановці, підвищена активність.
Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.  
Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння спростовуються матеріалами справи. Так в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка що не відповідає обстановці, підвищена активність. Крім того, як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ними було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння із зазначенням яких саме. Відтак, суд вважає такі доводи безпідставними, та такими що спростовуються матеріалами справи.
    Суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначені в «Інструкції порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відповідно до ч.3,4 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Відтак, ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 та зазначені працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення відповідають положенням зазначеної вище Інструкції.
Доводи про те, що працівники поліції, що склали протокол про адміністративне правопорушення і виписали направлення на проходження медичного огляду не пропонували йому пройти огляд в закладі охорони здоров'я, також спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамери працівника поліції. Так, з вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 про порушення ним вимог Правил дорожнього руху та винесли відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст.122 КУпАП. Після того, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що також вбачає в нього такі ознаки наркотичного сп`яніння, як поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена активність та запропонував пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. Відтак, зазначені доводи  спростовуються матеріалами справи. Крім того, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 також вказує про те, що він погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак працівники поліції його туди не доставили, що також вказує на те, що йому було запропоновано пройти такий огляд.
Посилання  ОСОБА_1  в апеляційній скарзі  на ті обставини, що працівниками поліції йому не було видано направлення на проходження огляду в медичному закладі, та на те, що спочатку працівники поліції повинні були видати йому відповідне направлення і лише після цього, у випадку відмови пройти огляд в медичному закладі, міг бути складений протокол за ст. 130 КУпАП, не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За умови відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські взагалі позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого  або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.
Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан наркотичного  сп`яніння, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, не грунтуються на вимогах законодавства. Так, для встановлення наявності у особи стану наркотичного сп`яніння, є необхідним встановлення факту знаходження у організмі людини препаратів та речовин, які віднесені до наркотичних засобів.  Наведене знайшло своє  відображення у Інструкції 1452/735. Так, п.п. 7 і 8 Розділу ІІІ Інструкції 1452/735 визначено те,  що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини у ході проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння є обов`язковим. Метою такоголабораторного дослідження є виявлення чи уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати про те, що стан наркотичного сп`яніння у особи може бути встановлений виключно за результатами лабораторних досліджень біологічного середовища, що можуть бути проведені виключно в медичному закладі.
      Також, суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо упередженого ставлення з боку працівників органів Національної поліції, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження даного факту.
     Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить переконливих доводів, які б спростовували  висновки судді  про наявність у його діях складу  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1  щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.
За таких обставин суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року щодо  ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1   без задоволення.  
            Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 рокущодо ОСОБА_1  залишити без змін.
            Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                       О.П. Свінціцька