ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/13966/23                                                          Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 квітня 2024 року                                                                 м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                            Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1983 року по день смерті чоловіка.
Захворювання чоловіка, яке призвело до його смерті, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується експертним висновком центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України від 18.09.2020 року №1372.
Після смерті чоловіка, позивачка звернулась до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50% пенсії померлого годувальника з урахуванням заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження.
До заяви додано:
- копію паспорта;
- копію картки платника податків,
- свідоцтво про смерть чоловіка позивачки, серії НОМЕР_1 видане 12.02.2014 року;
- свідоцтво про шлюб
- трудову книжку ОСОБА_1 ;
- довідку про спільне проживання.
На момент смерті чоловіка, позивачка не проводила трудову діяльність, так як з 24.12.2012 року по 31.05.2019 року здійснювала догляд за особою, яка досягла 80 років (перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Борзнянської РДА та отримувала компенсаційні виплати, що підтверджується довідкою Борзнянської РДА Чернігівської області від 22.10.2020 року №2895).
За винятком компенсаційних виплат від управління соціального захисту населення Борзнянської РДА пенсія ОСОБА_2 була постійним і основним джерелом надходжень сім`ї.
Проте, відповідачем відповідні документи, які надано позивачем до заяви, враховано не було, що стало підставою для прийняття спірного рішення, оформленого листом від 01.12.2022 року №2600-0206-8/158359 про відмову у переході на пенсію по втраті годувальника. Вказано, що документи годувальника про стаж, заробітну плату, посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС подані в копіях. Документи про перебування на утриманні померлого годувальника (спільного проживання з годувальником) на момент його смерті та довідка МСЕК про встановлення інвалідності годувальника відсутні.
Позивач, не погоджуючись з відмовою відповідача, вважаючи її неправомірною, а свої права - порушеними, звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
Так, частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі- Закон №1058) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно зі статтею 36 закону №1058 батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема: 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині 2 цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Отже, члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі -Порядок №22-1).
Пунктом 2.3 Порядку №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.
Також надаються такі документи:
1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);
2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;
3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;
4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;
5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці 2 пункту 2 частини 2 статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;
7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;
8) відомості про місце проживання;
9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;
10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).
Суд першої інстанції доцільно звернув увагу на те, що зазначений перелік документів є вичерпним.
Відповідно абз. 2 п. 4.1 Порядку №22-1 заяви про переведення з одного виду пенсії на інший приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Згідно пункту 1.8. Порядку №22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом першої інстанції було встановлено, що позивачка надала разом із заявою про перерахунок - перехід на інший вид пенсії скановані примірники документів: довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ( ОСОБА_1 ); довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ( ОСОБА_2 ); паспорт громадянина України ( ОСОБА_1 ); паспорт громадянина України ( ОСОБА_2 ); свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть, експертний висновок центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України від 18.09.2020 року №1372 (довідка МСЕК); пенсійне посвідчення ( ОСОБА_1 ); пенсійне посвідчення ( ОСОБА_2 ); трудова книжка ( ОСОБА_1 ); посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов?язана з Чорнобильською катастрофою НОМЕР_3; посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 , та вкладки НОМЕР_4 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи; наказ про відрядження від 12.05.1986 року №39/к; лист ПАТ «Київметробуд» Автобаза від 24.04.2014 року №32 разом з довідкою ПАТ «Київметробуд» Автобаза від 14.04.2014 року №01; довідка «Київметробуд» від 12.02.1992 року №16; довідка ПАТ «Київметробуд» від 16.01.2011 року №65-ВК, протокол засідання комісії з питань трудових спорів від 27.02.2003 року.
Таким чином, на думку колегії суддів, позивач подала заяву про переведення з одного виду пенсії на інший з усіма необхідними документами, як того вимагає п. 4.1 Порядку №22-1.
Так, відмовляючи позивачу, відповідач вказав, що документи годувальника про стаж, заробітну плату, посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС подані в копіях. Документи про перебування на утриманні померлого годувальника (спільного проживання з годувальником) на момент його смерті та довідка МСЕК про встановлення інвалідності годувальника відсутні.
Проте, колегія суддів не може погодитись з такою позицією відповідача, оскільки посилання останнього на відсутність оригіналів документів про стаж, заробітну плату, посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС померлого годувальника, а також відсутність довідки МСЕК про встановлення інвалідності годувальника суд до уваги не приймає, оскільки відповідач ставить під сумнів законність своїх же дій при призначенні пенсії померлому годувальнику відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Крім того, чинними нормами законодавства не передбачено обов`язку особи, яка звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника, доводити наявність підстав для призначення пенсії померлому (годувальнику).
До того ж, право померлого чоловіка ОСОБА_2 на державну та додаткову пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено судом (справа №2-а-3306/09) та відповідно до ст. 78 КАС України, доказуванню не підлягають.
Після смерті ОСОБА_2 , пенсію по втраті годувальника, на підставі постанови Подільського районного суду міста Києва від 18.05.2015 року у справі №757/178/15-а, отримувала рідна з позивачкою дочка, яку вона отримувала до закінчення навчання у вищому навчальному закладі.
Таким чином, судом вже встановлювався факт роботи ОСОБА_2 у зоні відчуження з 08 по 09 травня 1986 року та з 11 по 12 травня 1986 та факт отримання ним пенсії по інвалідності 2 групи в розмірі відшкодування фактичних збитків за Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Отже, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що позивачем надано всі документи, які необхідно для переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.