УХВАЛА
 
23 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 753/6697/21
провадження № 61-13139св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Мельника Я. С., Матвієнко Ю. О., Гуля В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2021 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про залишення позову без розгляду.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без розгляду.
 
У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, у якій просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на її користь судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 42 000,00 грн.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 жовтня 
2022 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 42 000,00 грн.
 
Ухвалюючи додаткове рішення, врахувавши характер виконаної представником відповідача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з позивачки на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 42 000,00 грн.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
 
Додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 жовтня 
2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що в заяві про стягнення судових витрат у розмірі 42 000,00 грн, відповідачка не зазначила, які саме дії позивачки у вказаній справі були необґрунтованими, а також не обґрунтувала істотне перевищення суми витрат, заявлених в попередньому (орієнтовному) розрахунку за всю стадію розгляду справи в суді першої інстанції.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
04 вересня 2023 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, мотивуючи вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року та залишити в силі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що сторона відповідача понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 42 000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, а висновок апеляційного суду щодо необхідності доведення відповідачем необґрунтованих дій з боку позивача 
є незаконним та неправильним.
 
Підставою касаційного оскарження заявник вказує, що апеляційний суд 
в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі 
№  757/60277/18-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також необхідністю відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18 (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Доводи інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2023 року касаційну скаргу передано судді-доповідачу 
Русинчуку М. М.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
 
Ухвала мотивована тим, що заявнику необхідно подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, 
а також навести належне обґрунтування цієї (цих) підстави (підстав) 
з урахуванням викладених правових висновків Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2023 року касаційну скаргу 
 ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 
2023 року в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України, визнано неподаною та повернено заявнику.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Дарницького районного суду м. Києва.
 
29 листопада 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Згідно з протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2024 року касаційну скаргу та матеріали справи передано судді-доповідачу Коротуну В. М.
 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Під час підготовки справи до касаційного розгляду з`ясовано, що касаційна скарга подана на судове рішення, що не може бути предметом касаційного перегляду.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені 
в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).
 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову 
у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали (частина перша статті 389 ЦПК України).
 
Оскільки ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат не належить до переліку ухвал, вказаних у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, таку ухвалу не можна оскаржити у касаційному порядку. А тому не можна оскаржити у цьому порядку і постанову апеляційного суду. Отже, касаційне провадження за касаційною скаргою відповідачки слід закрити.
 
Про закриття касаційного провадження з огляду на неможливість касаційного оскарження відповідного судового рішення Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала в ухвалах від 13 червня 2018 року у справах № 522/14750/16-ц і № 761/6099/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц, від 17 жовтня 2018 року у справі № 750/14127/17, від 08 жовтня 2019 року у справі № 766/12353/18, від 27 листопада 2019 року 
у справі № 817/1768/18, від 28 вересня 2022 року у справі № 477/1315/20, 
а також у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 761/30675/17.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується 
у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 
1997 року).
 
З урахуванням того, що постанова Київського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, касаційне провадження у справі підлягає закриттю.
 
Керуючись статтями 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним закрити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                            В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська