П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/187/23	

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,
повний текст судового рішення
складено 23.10.2023, м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не підготовки та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у відсотках, встановлених за відповідною або аналогічною посадою, з якої ОСОБА_1 звільнено з військової служби, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2022 року; 
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошовою забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у відсотках, встановлених станом на 01 січня 2022 року за відповідною або аналогічною посадою, з якої ОСОБА_1 звільнено з військової служби, із визначенням у довідці посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2022 року. 
В свою чергу, 19 жовтня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судових рішень у даній справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року повернуто заяву позивача, так як позивачем пропущено встановлений ч. 4 ст. 383 КАС України строк подання відповідної заяви та вона не відповідала вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо повернення заяви позивача, яка подана у встановленому ст. 383 КАС України порядку, так як судове рішення у даній справі залишаються невиконаними.
При цьому, на переконання апелянта, судом першої інстанції при вирішенні питання про поновлення пропущених апелянтом строків подання заяви у встановленому ст. 383 КАС України порядку помилково не враховано того факту, що апелянт проходить військову службу.
Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково поставлено у залежність його право на подання заяви у встановленому ст. 383 КАС України порядку від факту реалізації іншого права позивача на звернення до виконавчої для примусового виконання рішення суду у даній справі.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 вересня 2023 року та із заявою, відповідно до  ст. 383 КАС України, звернувся лише 19 жовтня 2023 року.
Крім того, судом встановлено, що в поданій позивачем заяві, відповідно до вимог  ст. 383 КАС України, не зазначено інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем подано заяву у встановленому ст. 383 КАС України порядку з пропуском встановлених процесуальних строків та з порушенням вимог КАС України.

Так, згідно ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно ч. 4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Крім того, згідно п. 7 та п. 8 ч. 2 ст. 383 КАС України, у такій заяві зазначаються інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформація про хід виконавчого провадження.
Між тим, згідно ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Колегією встановлено, що позивач, вважаючи невиконаним рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року, 17 жовтня 2023 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчиненні на виконання відповідного судового рішення, у встановленому ст. 383 КАС України порядку.
Між тим, з аналізу вищевикладених приписів ст. 383 КАС України вбачається, що у разі прийняття (вчинення, допущення) суб`єктом владних повноважень рішень, дій чи бездіяльності, при виконанні рішення суду, або порушення прав позивача, підтвердженого таким рішенням суду, позивач має право на оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності у встановленому ст. 383 КАС України порядку.
При цьому, у відповідній заяві має бути зазначена інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформація про хід виконавчого провадження.
Крім того, відповідну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивача, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що заява позивача, яка подана у встановленому ст. 383 КАС України порядку, не мітила інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформація про хід виконавчого провадження.
Між тим, Верховний Суд у постанові від 21 березня 2019 року (справа № 805/1458/17) сформував висновок, що звернення до суду із заявою, відповідно до ст. 383 КАС України, можливе лише за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року (справа № 640/1364/19) сформував висновок, що при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду, відповідно до ст. 383 КАС України, першочергово підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання відповідачем судового рішення в добровільному порядку.
Таким чином, першочерговим питанням при розгляді даної заяви є перевірка судом відповідності заяви вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України.
В свою чергу, у разі встановлення, що подана заява не відповідає вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України щодо наявності інформації про відкрите виконавче провадження та його хід, відповідна заява підлягає поверненню саме з таких підстав.
З іншого боку, колегія суддів також зазначає, що дослідження питання дотримання строку звернення із заявою, відповідно до ст. 383 КАС України, також безпосередньо пов`язане з наявністю чи відсутністю відкритого виконавчого провадження.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 23 лютого 2024 року (справа № 420/5352/22)
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що встановлений судом факт невідповідності заяви позивача вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України є самостійною та достатньою підставою для повернення поданої позивачем заяви.
При цьому, за вказаних обставин, доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 383 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

            Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
            Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян