ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Скраль Т.В.

11 червня 2024 року	Львів	Справа № 260/9655/23 пров. № А/857/7705/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді:                                                  Бруновської Н.В.
суддів:                                                                      Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
за участю секретаря судового засідання:                    Пославського Д.Б.
представника апелянта:                                         ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року   у справі № 260/9655/23 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
08.11.2023р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, у якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати накази: 
-п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 12.10.2023р. № 2492 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського РУП ГУНП»; 
- наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 12.10.2023р. № 195 о/с «По особовому складу»;
- поновити на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 16.10.2023р.; 
- стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 16.10.2023р. по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі; 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.03.2024р. позов задоволено частково.
Суд визнав протиправними та скасував п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 12.10.2023р. № 2492 “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського РУП ГУНП” та наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 12.10.2023р. № 195 о/с “По особовому складу” в частині звільнення із служби лейтенанта поліції ОСОБА_2 (жетон 0154340), інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 16 жовтня 2023 року.
Крім того, суд поновив ОСОБА_2 на займаній до звільнення посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 17 жовтня 2023 року.
Крім того, суд стягнув з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 17 жовтня 2023 року - 29 лютого 2024 року, із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів у розмірі 99365,14 грн.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на займаній до звільнення посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 17 жовтня 2023 року та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 22306, 56 грн. суд допустив до негайного виконання.
В  решті частині позовних вимог суд відмовив.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, апелянт Головне управління Національної поліції в Закарпатській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. 
Просить суд, Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.03.2024р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Представник апелянта, ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній зазначених. 
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак скористались наданим їм правом визначеним ч.3 ст.194 КАС України та подали письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності. Одночасно, проти задоволення апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 займав посаду інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Як видно з матеріалів справи, 09.10.2023 року в 01:30 год працівниками УПП в закарпатській області "Олімп-152" у складі старшого інспектора роти №2 УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта  поліції Кучера С.В. та інспектора  взводу №2 роти роти №2 УПП капрала поліції Герасима М.М. по вул. Капушанській, 160 за порушення правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар у темну бору добу (ч.2 ст.122 КУпАП) зупинено автомобіль марки “Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який представився та показав службове посвідчення інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Крім позивача, на передньому сидінні в якості пасажира перебувала гр. ОСОБА_3 .
Під час розмови поліцейського екіпажу УПП з ОСОБА_2 з приводу порушення Правил дорожнього руху України від останнього з порожнини рота було почуто різкий запах алкоголю. Позивачу запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Drager" або проїхати до медичного закладу. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, під запис нагрудного відеореєстратора (боді камери) ОСОБА_2 , відмовився. 
Внаслідок цього, працівниками УПП в Закарпатській області складено відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та прийнято постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.
Під час зазначеної події поліцейський ОСОБА_2 перебував поза службою, в цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї.
09.10.2023р. Головне управління Національної поліції в Закарпатській області наказом № 2444 “Про створення дисциплінарної комісії та призначення службового розслідування”, з метою встановлення всіх обставин за даним фактом та на підставі абз.2 ч.1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. № 893, наказано у відповідності до вимог ст.ст.14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. № 2337-VIII та наказу МВС України від 07.11.2018р. № 893 “Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України” провести службове розслідування за вказаним фактом. Проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. 
У ході службового розслідування дисциплінарною комісією здійснено аналіз камер зовнішнього відеоспостереження (комунікаційної бази «Безпекове Закарпаття») та встановлено, що 09.10.2023р. в 01.24, автомобіль марки “Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 перебував на вул. Капушанська в м. Ужгород зі сторони с. Сторожниця. У подальшому, через шість хвилин (в 01.30) зазначений транспортний засіб під час руху у зворотному напрямку (виїзд з м. Ужгород) потрапив під об`єктив фіксації тієї ж відеокамери. Під час детального огляду відеофайлу, зафіксовано факт безпосередньої зупинки автомобіля марки “Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 , здійсненого працівниками УПП, шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольорів на службовому автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні). Однак, під час перегляду відеозаписів ідентифіковано, що із місця водія вийшов саме поліцейський ОСОБА_2 , що підтверджує факт керування автомобілем марки “Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 (фото таблиця та відеоматеріали приєднано до матеріалів службового розслідування).
Крім того, дисциплінарною комісією отримані відеозаписи із нагрудних відеореєстраторів (боді камер) працівників УПП в Закарпатській області з місця документування адміністративного правопорушення відносно поліцейського ОСОБА_2 (запит № 1215/106/32-2023 від 09.10.2023р.). та  диск (1-шт.), які долучено до матеріалів службового розслідування.
Із перегляду відеофайлів встановлено, що з метою уникнення від відповідальності, поліцейський ОСОБА_2 перед початком спілкування із нарядом УПП, використовував свою приналежність до поліції та неодноразово демонстрував службове посвідчення, наголошуючи у розмові, що він являється діючим працівником поліції. При цьому, позивач намагався вплинути на поліцейських УПП в Закарпатській області та схилити їх до не складання стосовно нього адміністративних матеріалів за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Із змісту висновку “Про наслідки службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни та керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 ” від 11.10.2023р. установлено, що за скоєння дисциплінарного проступку, грубому порушенні службової дисципліни, порушенні вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 11, 14 ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч.1, ст.18, ч.1 ст. 64 Закону України від 02.07.2015р. № 580-VIII “Про Національну поліцію”, абз.1, абз.2, п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016р. № 1179, що виразилось у порушенні п.п.9.8, 2.5 Правил дорожнього руху України, Правил етичної поведінки поліцейського, неповідомленні на службу “102” про подію за участю поліцейського, відмові від огляду на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння, скоєнні вчинку, що компрометує поліцейського, інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (жетон 0154340) відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, необхідно звільнити із служби в поліції.
      Крім того, маючи на постійному носінні табельну вогнепальну зброю, в умовах послиненого варіанту службової діяльності та воєнного стану. ОСОБА_2 які і всі поліцейські перебуває у стані безперервного виконання службових обов`язків, а тому перебування його в стані алкогольного сп`яніння відноситься до грубого дисциплінарного проступку, оскільки такий стан міг призвести до застосування чи використання ним вогнепальної зброї та спричинення тяжких наслідків, або шкоду здоров`ю та життю громадян як зброєю так і транспортним засобом. Своєю негідною Поведінкою позивач скоїв дисциплінарний проступок, який компрометує його як поліцейського серед громадськості та шкодить авторитету поліції в цілому.
Дане службове розслідування проводилося у формі письмового провадження.
12.10.2023р. Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського РУП ГУНП» № 2492 за скоєння дисциплінарного проступку, грубому порушенні службової дисципліни, порушенні вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 11, 14 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1, п.2 ч.1, ст.18, ч.1 ст.64 Закону України від 02.07.2015р. № 580-VIII “Про Національну поліцію”, абз.абз.1, 2, п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016р. № 1179 та ч.6 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019р. № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019р. № 223/33194, що виразилось у порушенні п.п. 9.8, 2.5 Правил дорожнього руху України, правил етичної поведінки поліцейського, неповідомленні на службу “ 102” про подію за участю поліцейського, відмові від огляду на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння, скоєнні вчинку, що компрометує поліцейського, інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (жетон 0154340) відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити із служби в поліції.( п.1)
12.10.2023р. наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області “По особовому складу” № 195 о/с , відповідно до ч.1 ст.77 Закону України “Про Національну поліцію” звільнено зі служби в поліції за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_2 (0154340), інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 16 жовтня 2023 року. Підстава: п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в Закарпатській області від 12.10.2023р. № 2492 та довідка-розрахунок про отримані поліцейським предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, № 49, видана УЛМТЗ ГУНП 12.10.2023р. вих. № 997/106/3-2023.
22.12.2023р. Постановою Ужгородського міськрайонного суду провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п.1. ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, справа №308/17785/23 (а.с.146,т.1).
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.11.2023. позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області у справі №308/18038/23 про скасування постанови серії ЕАТ №7899894 від 09.10.2023р. про притягнення до адміністративної відповідальності - повернуто 
ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» видно, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює основні обов`язки поліцейського.
Із змісту п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» видно, що  поліцейський зобов`язаний : 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно ч.1-ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України №2337-VIII від 15.03.2018р. (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених  ст. 18  Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до ч.1, ч.2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016р. № 1179  під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
-неухильно дотримуватися положень  Конституції  та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
-професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
-поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;
-у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;
-неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України  «Про Національну поліцію»,  «Про запобігання корупції»  та іншими актами законодавства України;
-виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі;
-поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;
-контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;
-мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;
-дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;
-зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
-інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
2. Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено:
-сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання;
-допускати будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками, дискримінацію в будь-якій формі;
-використовувати будь-які предмети, на яких зображена символіка політичних партій, та провадити політичну діяльність, висловлювати особисте ставлення до діяльності політичних партій під час виконання службових повноважень, а також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях;
-розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом;
-знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак (жетон), а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню за допомогою технічних засобів, крім випадків, коли поліцейський виконує службові обов`язки в режимі секретності в установленому законодавством України порядку;
-перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.
Як видно з матеріалів справи, в 2019 р. поліцейський ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» склав присягу наступного змісту: Я, ОСОБА_4 усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися  Конституції  та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 дійсно доведено під особистий підпис, вимоги про дотримання законності та службової дисципліни, недопущення фактів керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, про що є його підписи у відомостях.
За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту).
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що подія за участі ОСОБА_2 , яка мала місце 09.10.2023р. свідчить про те, що він грубо порушив вимоги Присяги.
ч.6 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019р. № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019р. № 223/33194 визначено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події. ( далі Порядок №100)
З матеріалів справи видно, що 09.10.2023р. ОСОБА_2 з метою ухилення від відповідальності не повідомив службу « 102» про надзвичайну подію у відповідності до вимог  даного Порядку №100, чим грубо порушив вимоги службової дисципліни та скоїв дисциплінарний проступок.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що позивач проігнорував вимоги ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а також ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині обов`язку неухильно дотримуватись положення Конституції України, законів України на інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського. Тобто, ОСОБА_2 вчинив дисциплінарний проступок, який полягає у грубому порушенні службової дисципліни, неповідомленні на службу 102 про подію за участю поліцейського, порушення вимог етичної поведінки поліцейського, відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння, допущенні порушення ПДР України поліцейським, який повинен показувати громадськості приклад гідної поведінки та безумовно дотримуватись законів та Правил дорожнього руху, за що підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.
Постанова Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2023р. якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п.1. ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, справа №308/17785/23 не спростовує вищевказані висновки колегії суду.
В постанові Верховного Суду від 28.05.2021р. у справі № 815/2657/17 викладена правова позиція щодо відмови поліцейського від медичного свідчення на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, працівник поліції та особа, яка приймала Присягу на вірність Законам України, у випадку необґрунтованих претензій з боку працівників патрульної служби під час зупинки та перевірки документів, повинна була погодитись на вимогу патрульних, пройти перевірку на спеціальному приладі чи медичне обстеження, спростувати доводи та пояснення патрульних щодо наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння.
       ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Отже, під вчинками, що дискредитують звання працівника Національної поліції та власне і органи Національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою поліції у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та власне поліції.
До таких вчинків слід віднести, зокрема, скоєння проступку, несумісного з продовженням служби в поліції.
З точки зору стороннього розсудливого спостерігача, порушення позивачем моральних та етичних приписів, може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Існує усталена судова практика Верховного Суду, (постанова № 810/2073/16 від 03.05.2018р., № 815/2657/17 від 28.05.2021р. № 806/2272/16 від 04.10.2018р.) де висловлюється позиція, що вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
Реалізація дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана з порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироку суду, а наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених п.6 ч.1 ст.77 Закону «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.
Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.
Із змісту ст.13 Дисциплінарного статуту, видно, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. 
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень : 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Одночасно, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що позивачу оголошувався наказ про відсторонення від виконання службових обов`язків та наказ про призначення службового розслідування. 
Із матеріалів справи видно, що письмові пояснення від ОСОБА_2 Головним управлінням Національної поліції у Закарпатській області відібрано 09.10.2023р.  Зокрема, позивач пояснив, що 08.10.2023р. разом із своє дівчиною ОСОБА_3 перебували по місцю проживання та відпочивали. Під час відпочинку випив одне пиво (0.5 “Гамбрінус”). 09.10.2023р. близько 00:30 перебував за кермом автомобіля марки “Фольцваген Пассат”, д.н.з НОМЕР_1 , та поїхав у напрямку м. Ужгород в АБЦ “Минутка” по вул. Заньковецькій за тютюновими виробами. Так, в 01:30 повертаючись по місцю проживання по вул. Капушанській його зупинили працівники УПП в Закарпатській області по факту відсутності світла фар. Після чого поліцейські задокументували його по факту вживання алкогольних напоїв (ст.130 КУпАП). 
При цьому, колегія суддів приймає до уваги те, що ОСОБА_2 від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння відмовився, не заперечує факт вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, позивач визнав свою вину та не намагався спростувати вказані обставини під час проведення службового розслідування.
ст.76 КАС України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Колегія суддів вважає, що вказана вище сукупність доказів є достатніми для висновків про підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 грубого дисциплінарного проступку, а саме перебування в стані алкогольного сп`яніння, а зазначені останнім обставини жодним чином не спростовують таких висновків суду.
В п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі Інструкція №1452/735), видно, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Поряд з цим, п.6 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
п.7 розділу І Інструкції №1452/735 визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).
В ст.266 КУпАП, видно, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Колегія суддів враховує, що у даній справі встановлено, що такі дії, як негідна поведінка позивача в позаслужбовий час, керування поліцейським транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху та невиконання вимог закону, негативно впливають на імідж та репутацію НПУ, а також підривають довіру населення до поліцейських належним чином протидіяти злочинності та категорично суперечать вимогам ст.1 Дисциплінарного статуту, якою визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.
В пп.2 п.1 наказу Національної поліції України  №507 від 19.07.2022р. «Про заходи щодо зміцнення службової дисциплінами та дотримання законності» в діяльності поліції передбачено застосування за результатами службових розслідувань за фактами керування поліцейськими транспортними засобами в стані (або з ознаками) сп`яніння - звільнення зі служби в поліції.
Згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням ст.6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі X. v. Austria про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі C. v. the United Kingdom про неприйнятність заяви №11882/85). 
Крім того, гарантована п.2 ст.6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі Ringvold v. Norway, заява № 34964/97). Однак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно п.1 ст.6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Такі дії, як негідна поведінка в позаслужбовий час, перебування з ознаками алкогольного сп`яніння, що пов`язано з керування транспортним засобом, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції, а також підривають довіру населення до поліцейських. Працівник поліції, керуючись присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись принципів честі і гідності, бере на себе моральні зобов`язання, а саме бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби.
Колегія суддів враховує, що в межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним та дією порушника. Висновки службового розслідування відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватись при прийнятті вмотивованого рішення.
Тобто, в діях ОСОБА_2 наявний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення відповідачем обрано обґрунтовано, з урахуванням обставин у справі, та не потребує доведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
В п. 6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»  поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що за скоєння дисциплінарного проступку, грубому порушенні службової дисципліни, порушенні вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 11, 14 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1, п.2 ч.1, ст.18, ч.1 ст.64 Закону України від 02.07.2015р. № 580-VIII “Про Національну поліцію”, абз.абз.1, 2, п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016р. № 1179 та ч.6 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019р. № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019р. № 223/33194, що виразилось у порушенні п.п. 9.8, 2.5 Правил дорожнього руху України, правил етичної поведінки поліцейського, неповідомленні на службу “ 102” про подію за участю поліцейського, відмові від огляду на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння, скоєнні вчинку, що компрометує поліцейського, інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (жетон 0154340) відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України правомірно звільнено із служби в поліції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Національної поліції в Закарпатській області  приймаючи оскаржені накази діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.
В п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновків, що доводи апеляційної скарги є суттєвими та складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову повністю.
Керуючись ст.ст.12, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області – задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року   у справі № 260/9655/23 – скасувати та прийняти нову постанову.
В позові ОСОБА_2 до   Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 21.06.2024р