ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 травня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/18328/23
Головуючий у першій інстанції – Логвіна Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/621/24

Суд у складі:
головуючого - судді    Євстафіїва О.К.,
суддів:                         Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря    Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 , 

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2024 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 06.03.2024, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся  з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати недостовірною та такою, що принижує його честь і гідність, інформацію, викладену у заяві ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів, такого змісту: «… засоби зв`язку відсутні», «…протягом 2022 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось…», «…заявник за власні кошти утримує власну дитину..», «…Боржник в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає.» та зобов`язати останню спростувати цю інформацію направленням Деснянському районному суду м. Чернігова повідомлення про її спростування. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.11.2023 ОСОБА_1 з вказаного суду отримав копію судового наказу від 15.11.2023 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народж. Незважаючи на отримання ОСОБА_2 від нього коштів на утримання сина, у заяві про видачу судового наказу остання зазначає, що:
- вона утримує їхню дитину за власні кошти. Тож посилання на те, що ОСОБА_1 в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає, не відповідає дійсності;
- у заяві ОСОБА_2 не вказує фактичне місце проживання ОСОБА_1 та зазначає про відсутність засобів зв`язку з ним, хоча знає його місце проживання й номер телефону, бо вони спілкуються по телефону, тобто вона повідомила суду недостовірну (неповну) інформацію;
- інформація про те, що протягом 2022 р. сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що призвело до розірвання шлюбу 02.06.2022, не відповідає дійсності: ОСОБА_2 , самостійно вирішивши переїхати до м. Чернігова з дитиною у вересні 2020 р., подала позов про розірвання шлюбу 11.02.2022, у якому вказувала, що їхнє подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться.
Оспорювана ОСОБА_1 інформація є такою, що порочить його честь, гідність і ділову репутацію, оскільки вона ставить під сумнів набуту позивачем позитивну оцінку його ділових і професійних якостей при виконанні ним суспільних обов`язків, підриває довіру до нього як священнослужителя в очах оточуючих, що істотно призводить до погіршення стосунків з людьми, а також негативно впливає на діловий імідж, роль у суспільстві та релігійному середовищі. Ця інформація не відповідає дійсності. Так:
- 29.02.2016 нотаріусом було посвідчено генеральну довіреність на ім`я ОСОБА_2 , на підставі якої остання оформила у відділенні Ощадбанку № 10024/080 м. Чернігова довіреність № 5 від 24.02.2017 про розпорядження його - ОСОБА_1 коштами за договором банківського вкладу № 19195625. Кошти нею знімались щомісячно в повному обсязі в сумах, що перевищували мінімально необхідні на утримання дитини. 27.09.2022 зазначену генеральну довіреність на ім`я ОСОБА_2 ним - ОСОБА_1 скасовано; з відповідною нотаріально посвідченою заявою її ознайомлено у цю ж дату;
- починаючи з жовтня 2022 р. позивачем відповідачеві регулярно добровільно перераховуються кошти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 . Розмір  цих перерахувань в більшості випадків є більшим, ніж законодавчо гарантований прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, за винятком пари останніх місяців, коли позивач не зміг з об`єктивних причин перерахувати кошти на утримання сина більше прожиткового мінімуму, що мало місце за домовленістю із ОСОБА_2 про його участь у забезпеченні проведення відповідних медичних консультацій, зокрема 03.10.2023 та 26.10.2023, що й вплинуло на виплати за жовтень та листопад 2023 р.
Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив із того, що оспорювана ОСОБА_1 інформація в заяві ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів є підставою цієї заяви і стосується предмета цього наказу, у зв`язку з чим вона підлягала дослідженню при винесенні судового наказу № 750/16273/23, а тому підстав для задоволення позову немає.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до викладу доводів заяви та до такого:
- посилання суду І інстанції на те, що оспорювана позивачем інформація на предмет її недостовірності мала досліджуватись при розгляді заяви про стягнення аліментів, суперечить ст. 160, п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України;
- суд фактично ухилився від дослідження доказів у справі. Так, позивач задав відповідачу запитання, які мають істотне значення для з`ясування всіх обставин справи, але відповідач не відповів на жодне із них, а суд ніяким чином це не оцінив у своєму рішенні. Причому в позові та запереченні на відзив відповідача на позов зазначено всі норми матеріального права, які мали бути застосовані судом у цьому спорі;
- оспорювана інформація викладена у категоричній стверджувальній формі про факти, про які у ній йдеться, оскільки в цій інформації відсутнє використання мовно – стилістичних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири тощо, мовних зворотів, які б свідчили, що факти, які містить ця інформація, є припущеннями, вказівками чи відсилками на чиїсь думки.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу та заяві до апеляційного суду ОСОБА_2 просить її відхилити, розглянувши справу у її відсутність (арк. 106-111).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.
У справі встановлено таке.
13.09.2011 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , який розірвано заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.06.2022 у справі № 750/1432/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, що підтверджується копією вказаного рішення, яке набрало законної сили 05.07.2022 (арк. 29-30). Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (арк. 27).
Відповідно до копії витягу із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 550 від 03.11.2022  «Про особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей», визначено ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такі способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною – малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 : кожного другого та четвертого тижня місяця з 11-00 год суботи до 19-00 год неділі за умов: задовільного стану здоров`я дитини, попередження за добу матері про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс – повідомлення, повідомлення матері про місце перебування дитини, обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час, дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей цього віку, бажання дитини (арк. 28).
  У листопаді 2023 ОСОБА_2 подано до Деснянського районного суду м. Чернігова заяву, у якій вона просила про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 30.10.2023 і до повноліття дитини. У мотивувальній частині цієї заяви серед іншого зазначено, що:
- протягом 2022 р. сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин та що 02.06.2022 шлюб між ними розірвано;
- ОСОБА_2 за власні кошти утримує їхню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає.
За результатом розгляду цієї заяви Деснянським районним судом м. Чернігова видано судовий наказ від 15.11.2023, який звернуто до виконання.
Наведені обставини учасниками справи не спростовуються і, крім того, вони підтверджуються супровідним листом згаданого суду № 750/16273/23/5234/2023 від 17.11.2023 й копіями заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу та про відкриття на його підставі виконавчого провадження (арк. 8, 9-11, 133).
29.02.2016 ОСОБА_1 видав ОСОБА_2 довіреність на представництво інтересів, посвідчену приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенком Р.О. за реєстровим № 397, яку скасував заявою від 27.09.2022, що посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Костюк Ю.В. за реєстраційним № 3441 (копія заяви - арк. 31). Заявою № 6 від 27.09.2022 ОСОБА_1 звертається до ОСОБА_2 через відділення Акціонерного товариства «Ощадбанк», розташоване за адресою: просп. Миру, 19, м. Чернігів, у якій просить вважати довіреність № 5 від 24.02.2017 на розпорядження коштами за договором банківського вкладу № 19195625 від 11.11.2014 в територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10024/080 м. Чернігів цього Товариства недійсною (копія цієї заяви на арк. 32).
Відповідно до виписки з рахунка № НОМЕР_1 в національній валюті від 27.09.2022 за період з 01.01.2016 - 27.09.2022, відкритого на ім`я ОСОБА_1 згідно з вищевказаним договором банківського вкладу № 19195625, з цього рахунка знято кошти в сумах: 11.04.2016 - 2630 грн; 11.05.2016 - 4700 грн; 01.06.2016 - 570 грн; 06.06.2016 – 1590 грн; 13.06.2016 - 1120 грн; 05.07.2016 - 1595 грн; 13.07.2016 – 1130 грн; 09.08.2016 - 1580 грн; 16.08.2016 - 1130 грн; 08.09.2016 - 1580 грн; 13.09.2016 - 1130 грн; 05.10.2016 - 1590 грн; 12.10.2016 - 1130 грн; 14.11.2016 - 2710 грн; 05.12.2016 - 1590 грн; 15.12.2016 - 1240 грн; 29.12.2016 - 1590 грн; 16.01.2017 - 1240 грн; 07.02.2017 - 1590 грн; 14.02.2017 - 1250 грн; 06.03.2017 - 1580 грн; 04.04.2017 - 1250 грн; 11.04.2017 - 2830 грн; 12.05.2017 - 2890 грн; 08.06.2017 - 1590 грн; 14.06.2017 - 1310 грн; 06.07.2017 - 1580 грн; 14.07.2017 - 1320 грн; 08.08.2017 - 1580 грн; 14.08.2017 - 1310 грн; 06.09.2017 - 1590 грн; 18.09.2017 - 1310 грн; 09.10.2017 - 1580 грн; 19.10.2017 - 1330 грн; 09.11.2017 - 5590 грн; 13.11.2017 - 1590 грн; 05.12.2017 - 3600 грн; 12.12.2017 - 1450 грн; 09.01.2018 - 3600 грн; 22.01.2018 - 1450 грн; 05.02.2018 - 3600 грн; 12.02.2018 - 1450 грн; 05.03.2018 - 3600 грн; 20.03.2018 - 1450 грн; 19.04.2018 - 5050 грн; 14.05.2018 - 5040 грн; 06.06.2018 - 3600 грн; 14.06.2018 - 1450 грн; 06.07.2018 - 3600 грн; 17.07.2018 - 1450 грн; 08.08.2018 - 3600 грн; 14.08.2018 - 1450 грн; 07.09.2018 - 3600 грн; 19.09.2018 - 1450 грн; 08.10.2018 - 3590 грн; 16.10.2018 - 1460 грн; 07.11.2018 - 3590 грн; 13.11.2018 - 1450 грн; 06.12.2018 - 3600 грн; 12.12.2018 - 1500 грн; 09.01.2019 - 3590 грн; 16.01.2019 - 1500 грн; 06.02.2019 - 3600 грн; 12.02.2019 - 1490 грн; 06.03.2019 - 4186 грн; 18.03.2019 - 1490 грн; 08.04.2019 - 4180 грн; 15.04.2019 - 1500 грн; 08.05.2019 - 4180 грн; 21.05.2019 - 1490 грн; 12.06.2019 - 7260 грн; 09.07.2019 - 4100 грн; 16.07.2019 - 1640 грн; 07.08.2019 - 4170 грн; 12.08.2019 - 1573 грн; 09.09.2019 - 4170 грн; 12.09.2019 - 1570 грн; 07.10.2019 - 4170 грн; 16.10.2019 - 1570 грн; 06.11.2019 - 4180 грн; 13.11.2019 - 1560 грн; 11.12.2019 - 4180 грн; 16.12.2019 - 1640 грн; 09.01.2020 - 4170 грн; 17.01.2020 - 1640 грн; 06.02.2020 - 4180 грн; 17.02.2020 - 1640 грн; 10.03.2020 - 5810 грн; 06.04.2020 - 4180 грн; 16.04.2020 - 1640 грн; 06.05.2020 - 5620 грн; 15.05.2020 - 1630 грн; 09.06.2020 - 6260 грн; 08.07.2020 - 6330 грн; 05.08.2020 - 4620 грн; 10.08.2020 - 1710 грн; 10.09.2020 - 6330 грн; 09.10.2020 - 6330 грн; 20.11.2020 - 6330 грн; 21.12.2020 - 6380 грн; 06.01.2021 - 4620 грн; 25.01.2021 - 1770 грн; 23.02.2021 - 6390 грн; 09.03.2021 - 6870 грн; 08.04.2021 - 6880 грн; 11.05.2021 - 6870 грн; 04.06.2021 - 6880 грн; 12.07.2021 – 6960 грн; 06.09.2021 - 6960 грн; 06.09.2021 - 5100 грн; 27.09.2021 - 1860 грн; 11.10.2021 - 6960 грн; 05.11.2021 - 5100 грн; 08.11.2021 - 1860 грн; 06.12.2021 - 5100 грн; 15.12.2021 - 1940 грн; 06.01.2022 - 5100 грн; 18.01.2022 - 1940 грн; 09.02.2022 - 7040 грн; 08.04.2022 - 13520 грн; 10.05.2022 - 10170 грн; 08.06.2022 - 5790 грн; 11.07.2022 - 10000 грн; 10.08.2022 - 7890 грн; 09.09.2022 - 7900 грн, а загальна сума - 428954 грн 00 коп. (арк. 23-41).
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 сплачено: в жовтні 2022 р. – 2021 грн (копія квитанції від 24.10.2022 на арк. 44); у листопаді 2022 р. - 2021 грн (квитанція № 9480080926 від 10.11.2022 на арк. 44); у грудні 2022 р. – 3035 грн (квитанція № 0809071026 від 06.12.2022 на арк. 45); у січні 2023 р. – 3030 грн (квитанція № 9687624026 від 09.01.2023 на арк. 45); у лютому 2023 р. – 3000 грн (квитанція від 09.02.2023 на арк. 46); у березні 2023 - 3000 грн (квитанція № 8481210726 від 07.03.2023 на арк. 46); у квітні 2023 р. - 3000 грн (квитанція № 4431300926 від 05.04.2023 на арк. 47); у травні 2023 р. - 3000 грн (квитанція № 1919562526 від 08.05.2023 на арк. 47); у червні 2023 р. - 6000 грн (квитанція № 1296731791226 від 14.06.2023 на арк. 48); у липні 2023 р. - 3000 грн (квитанція № 1317736015526 від 08.07.2023 на арк. 48); у серпні 2023 р. - 1500 грн (квитанція № 1341829036926 від 05.08.2023 на арк. 49); у вересні 2023 р. - 3000 грн (квитанція № 1919562526 від 09.09.2023 на арк. 50); у листопаді 2023 р. - 1500 грн (квитанція № 1428260817626 від 13.11.2023 на арк. 51); у грудні 2023 р. - 4500 грн (квитанція № 1450150875526 від 08.12.2023 на арк. 51).
Відповідно до копії акта виконаних робіт № СК 82786 від 03.10.2023, ОСОБА_1 сплачено 2600 грн 00 коп. за консультацію його сина у лікаря – психіатра дитячого у медичному центрі «Кіндерклінік» за адресою: АДРЕСА_3 (арк. 42).
Копіями чеків № 60676 від 02.10.2023, № 70752 від 22.10.2023, від 13.11.2023, № 1330902 від 25.11.2023 підтверджено витрати на оплату дизельного палива на загальну суму 7569 грн 66 коп. (арк. 43).
ОСОБА_1 стверджує, що вищевказані кошти й витрати ним перераховувалися (понесено) на утримання сина і що ніяких інших зобов`язань перед відповідачкою він не має. Остання проти цього не заперечує, що слідує з її відзивів.
Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.
Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
У судовому засіданні належними, достовірними і допустимими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 надавав матеріальну допомогу ОСОБА_2 на утримання їхньої спільної дитини в період з 2016 р. і по дату звернення ОСОБА_2 до суду з заявою про видачу наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на сина; розмір цієї допомоги у перерахунку на місяць, виходячи з вищенаведеного, становить близько 3000 грн – більше, ніж законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дитини сторін. Цими доказами спростовується твердження, наведене ОСОБА_2 у заяві про видачу судового наказу про те, що ОСОБА_1 не надає матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини. Незважаючи на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки фактичною метою подачі ОСОБА_2 до суду заяви про видачу судового наказу з оспорюванню інформацією було стягнення з ОСОБА_1 на підставі судового наказу аліментів, а не зганьблення його честі, гідності й ділової репутації.
Апеляційний суд відкидає твердження позивача про те, що його честь, гідність і ділову репутацію принижує те, що у вищезгаданій заяві ОСОБА_2 не вказує фактичне місце проживання ОСОБА_1 та зазначає про відсутність засобів зв`язку з ним, що ОСОБА_2 неправильно зазначено, що протягом 2022 р. їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, та неправильно зазначено час припинення шлюбних відносин між ними. Ці обставини не ганьблять честь, гідність і ділову репутацію позивача, оскільки вони в контексті спірних відносин не мають значення для справи (як такі, що ніяк не можуть бути використані для характеристики позивача. Вони характеризують відповідача, але її характеристика не є об`єктом судового розгляду в цій справі).
Отож підстав для скасування оскаржуваного рішення нема.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову виготовлено 20.05.2024.

Головуючий:                                             Судді: