ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/625/21  Номер провадження 22-ц/814/1180/24	Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Одринської Т.В.,
суддів – Пікуля В.П., Абрамова О.О., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу  за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, 
за апеляційною скаргою комунального підприємства «Харківводоканал»
на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2023 року, 
В С Т А Н О В И В:
В січні 2021 КП «Харківводоканал» звернулося в суд із указаним позовом. 
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачами послуг із централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплата за які здійснюється за абонентським о/р № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач, виконуючи вимоги чинного законодавства України, надавав відповідачам послуги в повному обсязі на підставі тарифів, установлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг у відповідності до п.20-21 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення» від 05.07.2019 №630. 
При проведенні розрахунків зі споживачами до 01.01.2017 КП «Харківводоканал» застосовувалися норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 №256 (зі змінами); із 01.01.2017 згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водопостачання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 №901.
Відповідачі не здійснювали своєчасної оплати одержаних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість заявлена позивачем до стягнення в солідарному порядку в розмірі 31 769,91 грн., із них: за послугу з централізованого водопостачання за період із 01.11.2015 по 31.10.2020 у розмірі 15434,51 грн.; за послуги з централізованого водовідведення за період із 01.09.2014 по 31.10.2020 у розмірі 13 881,97 грн.; інфляційні витрати 1597,50 грн.; 3% річних від простроченої суми 855,93 грн. Судові витрати, понесені товариством при подачі позову, просить компенсувати за рахунок відповідачів.
Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07 листопада 2023 позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно із  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання таз центрального водовідведення у розмірі 29316,48 грн. та судовий збір у рівних частинах з кожного по 1135 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позивачем доведено неналеже виконання відповідачами зобов`язань з оплати послуг із централізованого водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. 
У стягненні нарахувань у порядку статті 625 ЦК України відмовлено, оскільки у період воєнного стану в Україні їх нарахування та стягнення забороняється.
Позивач оскаржив рішення районного суду в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні позову, та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, не звернув уваги на те, що 3% річних та інфляційні втрати були нараховані до періоду дії воєнного стану, а саме з листопада 2018 року по жовтень 2021 року, тобто за період, на який не розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022, положення якої застосовуються із 24.02.2022.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).
Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що   ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 ,є споживачами послуг із централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплата за які здійснюється за абонентським о/р № № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно розрахунку КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання таз централізованого водовідведення становить 31 769,91 грн., із них: за послугу з централізованого водопостачання за період із 01.11.2015 по 31.10.2020 у розмірі 15434,51 грн.; за послуги з централізованого водовідведення за період із 01.09.2014 по 31.10.2020 у розмірі 13 881,97 грн.; інфляційні витрати 1597,50 грн.; 3% річних від простроченої суми 855,93 грн. 
Відмовляючи у задоволенні вимог позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат, суд першої інстанції виходив із того, що на території України введено воєнний стан, який триває із 24 лютого 2022 року та взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою забороняється нарахування та стягнення неустойки (3% річних, інфляційних втрат, штрафів) при несвоєчасному, неповному внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може, вижодячи з наступного.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із нормою частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що на суму заборгованості за спожиті послуги нараховувалися інфляційні витрати та 3% річних за період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року у розмірах 1597,50 грн.; 3% річних від простроченої суми 855,93 грн. 
Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 
Вказана постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Згідно із Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався і на даний час.
Посилаючись на вказану постанову та зазначаючи, що вона застосовується з 24 лютого 2022 року, суд першої інстанції залишив поза увагою, що 3% річних та інфляційні витрати були нараховані підприємством до 23.02.2022, тобто за період, на який не розповсюджується дія Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022, положення якої застосовуються із 24 лютого 2022 року.
За вказаних обставин вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, наданий ним розрахунок 3% річних та інфляційних витрат є правильним, належність такого доказу не спростована відповідачами, як споживачами послуг.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних, інфляційних витрат підлягають задоволенню, а рішення районного суду в цій частині скасуванню, із ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційну скаргу задоволено з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі по 1135,00 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу комунального підприємства «Харківводоканал» - задовольнити.
Заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 07 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних, інфляційних витрат- скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов Комунального підприємства «Харківводоканал» до   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині стягнення 3% річних, інфляційних витрат - задовольнити.
Стягнути у солідарному порядку із   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» за період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року інфляційні витрати у розмірі 1597,50 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 855,93 грн.
Стягнути із   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» по 1135,00 грн. судового збору з кожного.
В іншій частині заочне рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 09.05.2024
Головуючий суддя                                                   Т.В. Одринська 
Судді                                                                   П.С. Абрамов
                                                                       В.П. Пікуль