ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року 
м. Київ

cправа №  905/1054/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.   В. - головуючого, Картере В. І., Погребняка В.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго"
на постанову Східного апеляційного господарського суду 
від 30.01.2024
у складі колегії суддів: головуючого судді: Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.
та на ухвалу господарського суду Донецької області
від 22.11.2023
суддя Левшина Г.В.
за результатами розгляду скарги Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журиди Сергія Миколайовича 
у справі № 905/1054/20
за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО", м. Київ 
до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське", 
про стягнення 14 241, 40 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

1.          Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.07.2020 позовні вимоги Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (далі - АТ "Страхова компанія "ІНГО") до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення страхового відшкодування в сумі 14   241,40 грн - задоволено повністю: стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" заборгованість в сумі 14   241,40 грн та судовий збір в розмірі 2   102,00 грн.

2.           02.09.2020 на виконання вищезазначеного рішення суду видано відповідний наказ.

3.          Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" (далі - АТ "Страхова компанія "ІНГО") звернулось до Господарського суду Донецької області зі скаргою (вх. №8415/23 від 05.09.2023) на дії та бездіяльність приватного виконавця Журиди Сергія Миколайовича, м. Київ, в якій заявник просив суд:

- визнати дії приватного виконавця Журиди Сергія Миколайовича незаконними;

- зобов`язати приватного виконавця Журиду Сергія Миколайовича повернути невикористані кошти авансового внеску у сумі 3245,07 грн. сплачені відповідно до платіжної інструкції №14516 від 10.09.2020р. на рахунок стягувача - Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО".

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 

4.          Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.11.2023 у справі 905/1054/20 скаргу від 17.08.2023 №73-1-3/901 АТ "Страхова компанія "ІНГО" на дії та бездіяльність приватного виконавця Журиди Сергія Миколайовича, м.Київ, по справі №905/1054/20 залишено без розгляду.

5.          Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, АТ   "Страхова компанія "ІНГО" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

6.          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 у справі №   905/1054/20 апеляційну скаргу АТ "Страхова компанія "ІНГО" (вх. № 2647 Д/2) залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Донецької області від 22.11.2023 у справі №905/1054/20 залишено без змін.

Рух касаційної скарги 

7.           15.02.2024 Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою вих. №300 від 15.02.2024 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 22.11.2023 у справі № 905/1054/20, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.
8.          Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги АТ "Страхова компанія "Інго" у справі № 905/1054/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Картере В. І., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024.

9.          Ухвалою Верховного Суду від 28.02.2024 касаційну скаргу АТ "Страхова компанія "Інго" у справі № 905/1054/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України.

10.          АТ "Страхова компанія "Інго" усунено недоліки касаційної скарги у встановлений ухвалою Верховного Суду термін.

11.          Ухвалою Верховного Суду від 18.03.2024 відкрито касаційне провадження у справі № 905/1054/20 за касаційною скаргою АТ "Страхова компанія "Інго" вих. №300 від 15.02.2024 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 22.11.2023 та призначено розгляд касаційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

12.          Не погоджуючись із постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024, АТ "Страхова компанія "ІНГО" вих. №300 від 15.02.2024 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 22.11.2023 у справі №   905/1054/20, в якій просить скасувати вказані постанову суду апеляційної інстанції від 30.01.2024 та ухвалу суду першої інстанції від 22.11.2023 у справі №   905/1054/20, скаргу на дії та бездіяльність приватного виконавця - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

13.          Аргументи касаційної скарги полягають у неправильному застосуванні судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенні норм процесуального права, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 760/19348/20 (провадження № 61-7645св21) про те, що триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.

14.          Також скаржник зазначає, що спеціальний Закон чітко визначає обов`язок приватного виконавця виконати вимоги частини 4, статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме повернути стягувачу сплачений ним авансовий внесок, що приватним виконавцем зроблено не було. Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", при поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання, стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок. Водночас, суди першої та апеляційної інстанції не врахували зазначену вище норму Закону при розгляді справи та не встановили вини приватного виконавця, не з`ясували чи порушено приватним виконавцем зазначену норму спеціального Закону, яка зобов`язує приватного виконавця повернути авансовий внесок.

15.          Суд апеляційної інстанції не встановив факт чи було прийнято рішення приватним виконавцем як суб`єктом владних повноважень про задоволення чи відмову у задоволенні заяви про повернення авансових внесків, після чого міг би застосовуватись десятиденний термін, на оскарження його дій чи бездіяльності як суб`єкта владних повноважень. Відтак, Суди першої та апеляційної інстанції помилково вважають, що скаржник порушив строк на оскарження дій та бездіяльності приватного виконавця.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

16.          До Верховного Суд не надходили відзиви на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

17.          Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.          Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

19.          Предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду скарги АТ "Страхова компанія "ІНГО" на дії та бездіяльність приватного виконавця.

20.          Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини справи.

20.1.          У червні 2020 року АТ "Страхова компанія "ІНГО" звернулось до Господарського суду Донецької області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення страхового відшкодування в сумі 14   241,40 грн.

20.2.          Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.07.2020 у справі №905/1054/20 позовні вимоги АТ "Страхова компанія "ІНГО" до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення страхового відшкодування в сумі 14   241,40 грн задоволено повністю; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (теперішня назва Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО") заборгованість в сумі 14   241,40 грн та судовий збір в розмірі 2   102,00 грн.

20.3.          На виконання вказаного судового рішення від 28.07.2020, яке набрало законної сили 18.08.2020, Господарський суд Донецької області видав відповідний наказ від 02.09.2020 у справі № 905/1054/20.

20.4.          Вказаний наказ господарського суду з відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження, було направлено на виконання до приватного виконавця Журиди С.М.

20.5.          АТ "Страхова компанія "ІНГО" сплачено авансовий внесок в сумі 3   245,07 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 14516 від 10.09.2020 на зазначену суму, отримувач - приватний виконавець Журид С., призначенням платежу: «виконання наказу №905/1054/20 від 02.09.2020 Господарського суду про стягнення з СК Іллічівське на користь СК Інго боргу». 

20.6.           16.09.2020 приватний виконавець Журид С.М. повернув виконавчий документ - наказ господарського суду № 905/1054/20 від 02.09.2020 стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (відмітка на зворотному боці наказу, а.с. 3). 

20.7.          Так, відповідно вказаного пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

20.8.          За твердженням стягувача, 28.11.2022 представник АТ "Страхова компанія "ІНГО" звернувся до приватного виконавця Журиди С.М. із заявою про повернення авансового платежу в сумі 3   245,07 грн, сплаченого згідно вищевказаної платіжної інструкції №14516 від 10.09.2020.

20.9.          Оскільки відповіді на заяву приватним виконавцем не надано, авансовий платіж не повернуто, АТ "Страхова компанія "ІНГО" звернулось у серпні 2023 до Господарського суду Донецької області із скаргою, в якій просило суд визнати дії приватного виконавця Журиди Сергія Миколайовича незаконними; зобов`язати приватного виконавця Журиду Сергія Миколайовича повернути невикористані кошти авансового внеску у сумі 3   245,07 грн сплачені відповідно до платіжної інструкції №14516 від 10.09.2020 на рахунок стягувача - Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО".

20.10.          В обґрунтування поданої скарги стягувач, посилаючись на абзац 13 частини 4, ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", наказ Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема, вказав, що оскільки виконавчий документ приватним виконавцем Журидою С.М. не було прийнято до виконання, виконавче провадження не відкривалось, виконавчі дії не проводились, витрати на проведення виконавчих дій приватним виконавцем не здійснювалось, то авансовий внесок сплачений стягувачем підлягає поверненню. Скаржник вказав, що оскаржує бездіяльність приватного виконавця, яка полягає у тому, що з вересня 2020 року (з дати повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання) приватний виконавець до цього часу не вчинив будь-яких дій щодо повернення авансового внеску стягувачу, отже порушення приватним виконавцем вимог законодавства, за твердженням стягувача, є триваючим.

20.11.          Приватний виконавець Журида С.М. неодноразово подавав до суду першої інстанції клопотання, в яких просив залишити подану АТ "Страхова компанія "ІНГО" скаргу на дії (бездіяльність) приватного виконавця без розгляду, з огляду на подання скарги з пропуском строку, встановленого статтею 341 Господарського процесуального кодексу України.

21.          Місцевим господарським судом постановлено ухвалу, залишену без змін постановою суду апеляційної інстанції, про залишення без розгляду скарги АТ   "Страхова компанія "ІНГО" на дії та бездіяльність приватного виконавця Журиди С.   М. у зв`язку з порушенням строку, визначеного статтею 341 Господарського процесуального кодексу України.

22.          Колегія суддів погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій про залишення без розгляду скарги АТ   "Страхова компанія "ІНГО" на дії та бездіяльність приватного виконавця Журиди С.   М. з огляду на насутпне.

23.          Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

24.          Положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

25.          Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

26.          Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

27.          Приписами статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначені права та обов`язки виконавців, закріплена обов`язковість вимог виконавців.

28.          Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

29.          При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок (частина 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження").

30.          Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

31.          Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", статтею 36 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

32.          Згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

33.          Положеннями статті 339 ГПК України унормовано, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

34.           Приписами статей 339, 340 ГПК України передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій/бездіяльності державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

35.          Стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статей 339 - 341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів державної виконавчої служби.

36.          Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, які знаходяться у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень", зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом "а" частини першої статті 341 цього Кодексу (такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18), від 01.11.2023 у справі №904/3734/20, постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №   909/524/19, від 19.03.2024 у справі №   909/992/19.

37.           Відповідно до пункту "а" частини першої статті 341 ГПК України відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

38.          Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина друга статті 341 ГПК України).

39.          Водночас, як встановлено судами попередніх інстанцій, АТ   "Страхова компанія "ІНГО" звернувся до суду першої інстанції з відповідною скаргою лише 31.08.2023, тобто, поза межами встановленого частиною першою статті 341 ГПК України десятиденного строку звернення із скаргою та за відсутності поданого клопотання про поновлення такого строку.

40.          Відповідно до вимог статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

41.          За приписами частини другої статті 118 ГПК України скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє скаржника, з урахуванням частини другої статті 341 ГПК України, права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

42.          Так, приписами статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

43.          Водночас, за відсутності такого клопотання, із зазначенням в ньому поважних причин пропуску скаржником строку подання скарги у виконавчому провадженні, встановленого пунктом "а" частини першої статті 341 ГПК України, з урахуванням положень частини першої статті 119 цього кодексу, за змістом якої, виходячи також із закріпленого ГПК України принципу диспозитивності у господарському процесі (стаття 14), ініціатива порушення питання щодо поновлення процесуального строку належить учаснику провадження у справі, за відсутності якої у суду відсутні підстави вирішувати питання про поновлення вказаного строку, оскільки суд позбавлений права на цю процесуальну ініціативу (Правовий висновок викладено у постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 04.02.2022 у справі №925/308/13-г).

44.          Отже, доводи скаржника про те, що ним не було порушено процесуальний строк звернення із скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця та про те, що початок перебігу строку на їх оскарження автоматично відкладається, оскільки бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням є необґрунтованими та спростовуються висновками Верховного Суду щодо застосування до спірних правовідносин положень статті 341 ГПК України при оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

45.          Ураховуючи викладене, а також встановлений, судомами попередніх інстанцій факт неподання АТ   "Страхова компанія "ІНГО" у цій справі клопотання/заяви про поновлення встановленого пунктом "а" частини першої статті 341 ГПК України строку для подання скарги на бездіяльність приватного виконавця, Суд погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій про залишення вказаної скарги без розгляду, що водночас, не позбавляє права останнього повторно звернутись з цієї скаргою, подавши, з урахуванням частини першої статті 119 ГПК України, клопотання про поновлення строку для подання скарги у виконавчому провадженні за правилами частини другої статті 341 ГПК України.

46.          Крім того, посилання на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі №   760/19348/20, на які посилається АТ   "Страхова компанія "ІНГО" в касаційній скарзі є необґрунтованими, оскільки обставини справи №   760/19348/20 є нерелевантними до обставин справи, що розглядається, оскільки питання застосування строків звернення зі скаргою у порядку, визначеному нормами статей 339 - 341 ГПК України не розглядалось, правові висновки щодо застосування зазначених норм права у тексті зазначеної постанови Верховним Судом не викладалися.

47.          Крім того, колегія суддів зазначає, що господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у використанні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що з метою застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції необхідно виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду (див. постанови Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №   911/1418/17, від 15.01.2020 у справі № 914/261/18, від 12.02.2020 у справі №   916/2259/18 тощо).

48.          При цьому слід враховувати правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, яка зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

49.          У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

50.          Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

51.          Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України дійшла висновку, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 та ухвала Господарського суду Донецької області від 22.11.2023 прийняті відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для їх зміни або скасування відсутні.

52.          Оскільки підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір згідно статті 129 ГПК України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" вих. №300 від 15.02.2024 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 22.11.2023 у справі № 905/1054/20 залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 22.11.2023 у справі № 905/1054/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. В. Білоус

Судді                                                                                                      В. І. Картере

                                                                                                              В. Я. Погребняк