Головуючий у суді першої інстанції: Павленко О.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И 
 
                                                                                            справа №758/10935/23
                                                                                провадження №33/824/2134/2024       
 
9 травня 2024  року  суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,
 
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та за участю іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1   на постанову Подільського районного суду м.Києва від 1 березня 2024 року,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Подільського районного суду м.Києва від 1 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а  провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, зі стягненням судового збору на користь держави.
            Згідно із постановою судді, 7 вересня 2023 року о 15 год. 15 хв., в м. Києві на вул.Кирилівська, 99/1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.п.2.3б, 8.7.3е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати в частині визнання його винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Як на підставу скасування постанови звертає увагу суду на те, що в дійсності дорожньо-транспортної пригоди не було, він зіткнення не відчув, також як і його  пасажирка ОСОБА_3 , яка була  допитана в судовому засіданні як свідок. Схема ДТП та протокол про адміністративне правопорушення були складені інспектором УПП в м.Києві виключно зі слів ОСОБА_2 , а його ОСОБА_1 і його дружини не були  прийняті до уваги. В матеріалах справи, зокрема на схемі ДТП,  відсутні докази зіткнення автомобілів, відсутні фіксація гальмівного шляху, сліди трекінгу протекторів автомобілів, залишки автомобільної фарби або інших уламків автомобілів. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що  строк накладення адміністративного стягнення 3 місяці на момент розгляду справи закінчився, а тому розпочате провадження у справі підлягало закриттю.
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м.Києва від 1 березня 2024 року, у зв`язку з тим, що копію повного тексту отримав лише 13 березня 2024 року.
Таке твердження підтверджується розпискою про отримання копії постанови  від 13 березня 2024 року. 
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови  судді Подільського районного суду м.Києва від 1 березня 2024 року, як такий, що пропущений з поважних причин.
В судовому засіданні  ОСОБА_1  доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати з врахуванням обставин зазначених в апеляційній скарзі. 
В судовому засіданні ОСОБА_2   пояснив, що  7 вересня  2023 року біля бювету, що розташований за адресою: вул.Кирилівська, 99/1 в м.Києві припаркував свій автомобіль. Тільки вийшов з авто,  відчув поштовх в задню частину автомобіля.  Автомобіль під керуванням ОСОБА_1   для здійснення розвороту здавав назад, та  вдарив  його автомобіль. Після цього ОСОБА_1 намагався  втекти  з місця події. Після огляду  свого автомобіля він виявив  втиснутий бампер, при огляді експертом  було виявлено тріщину бампера.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення  апеляційної скарги відсутні, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ст.124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Статтею 124 КУпАП визначено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до пункту 2.3б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Врахувавши  пояснення  учасників дорожньо-транспортної пригоди, оцінивши пояснення свідка ОСОБА_3 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зокрема  схему місця ДТП,  суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про   доведеність вини ОСОБА_1 у порушення п.п.2.3б та 10.9 ПДР України,  внаслідок чого останній здійснив наїзд на припаркований автомобіль «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_2 .
Доводи апеляційної скарги про те, що зіткнення не було, оскільки  ОСОБА_1   при виїзді не відчув зіткнення під час ДТП суд не приймає до уваги, оскільки останні суперечать матеріалам справи та поясненням  іншого водія, які є  аналогічними тим поясненням, які надавалися ОСОБА_2   одразу після дорожньо-транспортної пригоди.
В своїх поясненнях ОСОБА_1 не заперечував, що дійсно він здавав назад, щоб не зачепити автомобіль, який стояв попереду,  для здійснення розвороту. Пояснення ОСОБА_1 в цій частині  відповідають тим обставинам, які були викладені ОСОБА_2 .  Посилання ОСОБА_1 на те, що він не відчув зіткнення, не дає підстав вважати, що такого зіткнення не було з урахуванням  частково його пояснень та пояснень ОСОБА_2 
Розташування автомобілів, а також  відсутність на схемі  фіксації гальмівного шляху, сліди трекінгу протекторів автомобілів, залишки автомобільної фарби або інших уламків автомобілів,   не впливають на висновок суду  про   доведеність обставин, які мали місце 7 вересня 2023 року по вул.Кирилівській, 99/1 в м.Києві, а саме: настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який не був уважним  та, рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_2 .
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що  у суду першої інстанції були відсутні підстави для визнання ОСОБА_1 винним через те, що  на момент розгляду справи  сплив визначений законом  строк  притягнення до адміністративної відповідальності,  є безпідставними з огляду на наступне.
Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.  При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.
Водночас, зі змісту ч.2 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:  вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; - сплив встановленого законом тримісячного строку. Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто  закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визнання вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної  бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням вимог закону встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрив провадження у справі  у зв`язку  з закінченням на момент розгляду справи строків  накладення  адміністративного стягнення.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на правильність їх не впливають.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова Подільського районного суду м.Києва від 1 березня 2024 року про визнання винним ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, є законною та обґрунтованою,  підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Постанову судді Подільського районного суду м.Києва від 1 березня 2024 року   залишити без змін.      
Постанова  набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

 

             Суддя:                                                                                 О.І. Шкоріна