УХВАЛА
 
09 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 396/47/17
провадження № 61-6714ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Ганни Валентинівни на постанову Кропивницького апеляційного суду 
від 15 лютого 2024 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про поділ житлового будинку 
в натурі між співвласниками (виділення частки),
ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації в Кіровоградській області, в якому просила суд: виділити їй у володіння та користування житлові кімнати № 2 площею 12,1 кв. м та № 3 площею 13,4 кв. м, а у володіння та користування ОСОБА_2 - житлові кімнати № НОМЕР_1 площею 8,8 кв. м та № 5 площею 7,1 кв. м, інші приміщення 
в будинку, у тому числі господарські приміщення, які знаходяться на території домоволодіння, залишити у спільному користуванні сторін.
 
У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками (виділення частки).
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2018 року зустрічний позов задоволено.
У порядку виділення частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, 
а саме житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, які знаходяться 
в АДРЕСА_1 :
- виділено ОСОБА_2 та закріплено за ним на праві приватної власності: веранду - І, площею 4,1 кв. м, інвентаризаційною вартістю 6 205,06 грн; житлову кімнату 1-2, площею 12,10 кв. м, інвентаризаційною вартістю 22 138,32 грн; житлову кімнату 1-3, площею 13,40 кв. м, інвентаризаційною вартістю 24 516,81 грн; літню кухню «Е», інвентаризаційною вартістю 20 852,60 грн; погріб з шийкою «Ж», інвентаризаційною вартістю 2 371,70 грн; гараж «Ж-1», інвентаризаційною вартістю 4 702,00 грн; вигрібну яму «5», інвентаризаційною вартістю 4 766,30 грн, згідно додатку № 3 та таблиці № 2 висновку судової будівельної технічної експертизи № 1477/1478/17-27 від 09 січня 2018 року;
- виділено ОСОБА_1 та закріплено за нею на праві приватної власності: веранду - ІІ, площею 7,20 кв. м, веранду ІІІ, площею 3,50 кв. м інвентаризаційною вартістю 13 570,27 грн; сіни 1-1, площею 4,30 кв. м, інвентаризаційною вартістю 7 867,34 грн; житлову кімнату 1-4, площею 8,8 кв. м, інвентаризаційною вартістю 16 100,59 грн; кухню 1-5, площею 7,10 кв. м, інвентаризаційною вартістю 12 990,25 грн; гараж «Б» інвентаризаційною вартістю 21 292,70 грн; баню «В», інвентаризаційною вартістю 3 254,70 грн; сарай «Г», інвентаризаційною вартістю 5 675,00 грн; вигрібну яму «4», інвентаризаційною вартістю 4 766,30 грн, згідно додатку № 3 та таблиці № 2 висновку судової будівельної технічної експертизи 
№ 1477/1478/17-27 від 09 січня 2018 року. У загальному користуванні 
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено: басейн для збору води «к»; колодязь інженерних мереж «к-1»; колодязь інженерних мереж «6»; ворота «3»; огорожу «1»; прибудову «а2», згідно висновку судової будівельної технічної експертизи 
№ 1477/1478/17-27 від 09 січня 2018 року.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за різницю у вартості виділених часток, яка становить 35,64 грн.
Зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок виконати наступні роботи: закласти пройом між кімнатами І та ІІ; замість вікна в кімнаті ІІ встановити зовнішній отвір; встановити дверний пройом між кімнатами І та 1-2; закласти дверний пройом між кімнатами 1-2 та 1-1, згідно висновку судової будівельної технічної експертизи 
№ 1477/1478/17-27 від 09 січня 2018 року.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: 
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про встановлення порядку користування спільним майном відмовлено .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 5 502,00 грн.
Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2018 року без змін.
 
Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року скасовано.
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: 
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про встановлення порядку користування спільним майном, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками (виділення частки) передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
24 січня 2022 року ОСОБА_2 подав до суду уточнену позовну заяву, у якій просив суд: 
- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в АДРЕСА_1 по 1/2 часток з господарсько-побутовими будівлями між власниками; 
- виділити ОСОБА_2 у власність 1/2 частину будинку: веранду площею 
4,1 кв. м, житлову кімнату площею 12,10 кв. м, житлову кімнату площею 13,40 кв. м, загальною площею 30 кв. м, та господарсько-побутові будівлі: гараж «Б», баня «В», сарай «Г», вигрібна яма «4»; 
- виділити ОСОБА_1 веранду площею 7,20 кв. м, веранду площею 3,50 кв. м, сіни площею 4,30 кв. м, житлову кімнату площею 8,8 кв. м, кухню площею 7,10 кв. м, загальною площею 30,9 кв. м, та господарсько-побутові будівлі: гараж «Б», баня «В», сарай «Г», вигрібна яма «4»; 
- залишити в загальному користуванні за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :  басейн для збору води «к2», колодязь інженерних мереж «К1», колодязь інженерних мереж «6», ворота «3», огорожа «1», прибудова «а2».
 
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2022 року за клопотанням ОСОБА_1 первісний позов залишено без розгляду.
 
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2022 року прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 .
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про поділ житлового будинку 
в натурі між співвласниками (виділення частки) відмовлено.
 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 15 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове.
Позов ОСОБА_2 задоволено частково.
У порядку поділу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 визнано право власності:
- за ОСОБА_2 на частину будинку літери «А», а саме веранду І площею 
4,1 кв. м, житлову кімнату 1-2 площею 12,1 кв. м, житлову кімнату 1-3 площею 
13,4 кв. м, загальною площею 29,6 кв. м, та господарсько-побутові будівлі: літню кухню літери «Е», погріб з шийкою літери «Ж», гараж літери «Ж-1», вигрібну яму «5», прибудову літери «а2», басейн для збору води літери «к», колодязь інженерних мереж літери «к-1», 1/2 частину воріт «3», 1/2 частину огорожі «1»;
- за ОСОБА_1 на частину будинку літери «А», а саме веранду ІІ площею 
7,2 кв. м, веранду ІІІ площею 3,5 кв. м, сіни 1-1 площею 4,3 кв. м, житлову кімнату 1-4 площею 8,8 кв. м, кухню 1-5 площею 7,1 кв. м, загальною площею 30,9 кв. м, та господарсько-побутові будівлі: гараж літери «Б», баню літери «В», сарай літери «Г», вигрібну яму «4», колодязь інженерних мереж «6», 1/2 частину воріт «3», 1/2 частину огорожі «1».
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 600,00 грн сплаченого судового збору.
 
Додатковою постановою Кропивницького апеляційного суду від 25 березня 2024 року ухвалено додаткове судове рішення у справі за апеляційною скаргою 
ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2023 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю інвентаризаційної вартості нерухомого майна у розмірі 7 275,65 грн.
 
02 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Руденко Г. В. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 лютого 2024 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 березня 2024 року (надійшла до суду 07 травня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі представник заявника просить поновити строк на касаційне оскарження, та зазначає, що додаткову постанову було отримано засобами поштового зв`язку 02 квітня 2024 року, що підтверджено доказами.
 
Дослідивши клопотання заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.
Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 134,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення 
в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
 
Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що 
у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим позовом у 2022 році та заявляв позовну вимогу майнового характеру (про виділення у власність спірного майна).
Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405,00 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
При цьому суд звертає увагу представника заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни майна станом на день подання уточненого позову, тобто на 24 січня 2022 року, тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (уточнена позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимоги майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Ганни Валентинівни про поновлення строку подачі касаційної скарги задовольнити. Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Руденко Ганні Валентинівні процесуальний строк для подачі касаційної скарги.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Ганни Валентинівни на постанову Кропивницького апеляційного суду 
від 15 лютого 2024 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 березня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць