ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2757/24 Справа № 243/6381/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.
секретар судового засідання Гладиш К.І.
сторони справи
позивач  – ОСОБА_1 
відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
розглянувши  у  відкритому  судовому  засіданні,  в  режимі  відеоконференції,  в  порядку  спрощеного  позовного  провадження   апеляційну  скаргу відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2023 року, ухваленого суддею Хаустовою Т.А., повний текст судового рішення складено 05 грудня 2023 року,

УСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 01 жовтня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №б/н.
14 червня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк».
01 жовтня 2013 року відповідачем було відкрито позивачу кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт станом на 01 жовтня 2013 року в розмірі 300 грн., станом на 31 січня 2022 року кредитний ліміт складав 100 000 грн., станом на 26 грудня 2022 року кредитний ліміт складав 0 грн.
24 лютого 2022 року  указом  Президента  України  №64/2022 було введено воєнний стан, який продовжено до 14 лютого 2024 року.
Після початку військової агресії РФ у позивача виникли проблеми з погашенням кредиту, так як останній разом з родиною мав евакуюватися з м. Слов`янськ в більш безпечне місто. Позивач втратив роботу і єдиним джерелом існування родини, яка виховує неповнолітню дитину, залишилась пенсія по інвалідності та соціальна державна допомога.
Позивач намагався виконувати зобов`язання та вів перемовини з банком з метою розстрочення сплати заборгованості.
АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором б/н від 01 жовтня 2013 року, справа №243/4052/23.
Після звернення відповідача до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач знов звернувся до відповідача з заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості згідно з вимогами п.71 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яку надіслав відповідачу 13 жовтня 2023 року.
Згідно  з  розрахунком  заборгованості  за  договором  №б/н,  укладеним  між  АТ  КБ  «ПриватБанк»  та  позивачем  станом  на  23  лютого  2023  року  кількість  днів,  за які нараховано заборгованість за відсотками, пенею (штрафами) та комісією 1 день, витрати клієнтом кредитних коштів складали 5299 грн., тіло кредиту поточне 18 754,70 грн., тіло кредиту прострочене 0, нараховано відсотків за прострочений кредит 0, сальдо за нарахованими відсотками на про строчці, які не включені в заборгованість накопичувальним підсумком 0, нараховано відсотків на прострочений кредит згідно з ст.625 0, сальдо за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно з ст.625 0, загальне сальдо за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно з ст.625 0, сальдо за нарахованими відсотками накопичувальним підсумком на прострочений кредит згідно з ст.625 0, нараховано пені 0, заборгованість за пенею накопичувальним підсумком 0, комісія нарахована 0, заборгованість по комісії накопичувальним підсумком 0, прострочені вимоги (накопичувальним підсумком) 0, заборгованість за наданим кредитом 18 754,70 грн.
Наведений розрахунок, який був зроблений відповідачем і міститься в матеріалах справи №243/4052/23 підтверджує той факт, що позивач сумлінно виконував свої обов`язки за кредитним договором і своєчасно сплачував кошти по кредиту, станом на 23 лютого 2023 року у позивача була відсутня будь-яка прострочена кредитна заборгованість і загальна заборгованість за кредитом в сумі 18754,70 грн. дорівнювала тілу кредиту 18754,70 грн.
АТ КБ «ПриватБанк» на заяву ОСОБА_1 про реструктуризацію кредитної заборгованості згідно з вимогами п.71 розділу  ІV  «Прикінцеві  та  перехідні  положення»  Закону  України  «Про  споживче  кредитування» надав відповідь від 01 листопада 2023 року, якою відмовив у задоволенні запиту позивача щодо реструктуризації заборгованості. Банк послався на те, що така заява є зміною умов кредитування.
В зв`язку з викладеним, позивач просив суд визнати незаконною відмову відповідача у проведенні реструктуризації зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 01 жовтня 2013 року за його заявою від 13 жовтня 2023 року про реструктуризацію кредитної заборгованості згідно з вимогами п.71 розділу  ІV  «Прикінцеві  та  перехідні  положення»  Закону  України  «Про  споживче  кредитування» та зобов`язати відповідача провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 01 жовтня 2013 року за його заявою від 13 жовтня 2023 року про реструктуризацію кредитної заборгованості згідно з вимогами п.71 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Рішенням  Солов`янського  міськрайонного  суду  Донецької  області  від  05  грудня  2023  року  позовні  вимоги вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат СТАТІВА Олена Володимирівна, до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів задоволені.
Визнано незаконною відмову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у проведенні реструктуризації зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 01 жовтня 2013 року за його заявою від 13 жовтня 2023 року про реструктуризацію кредитної заборгованості згідно з вимогами п.7-1 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 01 жовтня 2013 року за його заявою від 13 жовтня 2023 року про реструктуризацію кредитної заборгованості згідно з вимогами п.7-1 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування.
Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави на рахунок UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ 37993783, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у сумі 1 073 грн. 60 коп. ( одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).
Відповідач АТ КБ «ПриватБанк», будучи незгодним з ухваленим судовим рішення, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого при неповному дослідженні доказів та неповному з`ясуванню обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.
Скаржник зазначає, що судом не вірно встановлено обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а саме: обставини щодо укладення між позивачем та Банком кредитного договору саме від 01.10.2013 та наявність у банка зобов`язань провести реструктуризацію за заявою позивача саме за договором від 01.10.2013, як наголошував позивач у заяві від 13.10.2023.
Відповідач вказує, що суд проігнорував та не надав належної оцінки доводам відповідача викладеним у відзиві на позов та долученому доказу. У відзиві на позов було зазначено про те, що підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24.09.2011 позивач уклав з банком договір про надання банківських послуг, який відповідно до ст.634 ЦК України є договором приєднання. Відкриття 01.10.2013 позивачу на підставі укладеного договору про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви від 24.09.2011 кредитного рахунку та встановлення 01.10.2013 початкового кредитного ліміту в розмірі 300 грн., як на це посилається позивач у позовній заяві, з чим і погодився місцевий суд, не є датою укладення між позивачем та банком договору про надання банківських послуг, а лише засвідчує дату, з якої клієнт мав можливість користуватись кредитними коштами.
Зазначає, що саме за Договором про надання банківських послуг банком б/н від 24.09.2011 в серпні 2023 року банком було ініційовано претензійно-позовну роботу про стягнення заборгованості та подано позовну заяву до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором б/н від 24.09.2011 справа №243/4052/23, провадження по якій зупинено до набрання законної сили рішенням у даній справі.
Відповідач наголошує на тому, що саме на позивача покладено відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про реструктуризацію інформації, а подання недостовірних відомостей у заяві є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації, отже місцевий суд при розгляді даної справи надав невірної оцінки обставинам справи, письмовим доказам, що стало підставою для ухвалення незаконного рішення.
У запереченях на апеляційну скаргу відповідача, представник позивача ОСОБА_2 , просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.12.2023. При цьому, представник позивача звертає увагу на те, що відповідач у досудовій претензії чітко зазначив дату укладення кредитного договору саме 01.10.2013, а не 24.09.2011, тому з урахуванням змісту досудової претензії позивач просив надати йому реструктуризацію кредитної заборгованості саме за договором від 01.10.2013, так як в досудовій претензії взагалі не йшла мова про договір від 24.09.2011.
Заслухавши суддю доповідача,  вислухавши  думку  представника  відповідача   ОСОБА_3 ,  який  підтримав  доводи  і  вимоги  апеляційної  скарги,  просив  рішення  суду  першої  інстанції  скасувати  і  відмовити  ОСОБА_1   у  задоволенні  його  позовних  вимог  з  підстав,  викладених  в  апеляційній  скарзі,  представника  позивача  ОСОБА_2 ,  яка  заперечувала  проти  задоволення  апеляційної  скарги  сторони  відповідача,  з  викладених  у  запереченнях  підстав,  просила  рішення  суду  першої  інстанції  залишити  без  змін,  перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог скарги, заперечень на апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 01 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір №б/н, за яким 01 жовтня 2013 року відповідачем було відкрито позивачу кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт станом на 01 жовтня 2013 року в розмірі 300 грн.
13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості згідно з вимогами п.71 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
01 листопада 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» на заяву ОСОБА_1 про реструктуризацію кредитної заборгованості згідно з вимогами п.71 розділу  ІV  «Прикінцеві  та  перехідні  положення»  Закону  України  «Про  споживче  кредитування» надав відповідь за №20.1.0.0.0/7-231017/68761, якою відмовив у задоволенні запиту позивача щодо реструктуризації заборгованості, обґрунтувавши відмову тим, що задоволення такої заяви призведе до зміни умов надання послуги та надання необґрунтованої переваги у наданні послуги позивачу.
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа №243/4052/23 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, провадження по якій зупинено ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2023 року до вирішення по суті та набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №243/6381/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з того, що зобов`язання передбачені кредитним договором, який укладений 01 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», підлягав реструктуризації, тому відповідач безпідставно відмовив у задоволенні заяви позивача про проведення реструктуризації.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не може погодитись із доводами відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.
Відповідно до частини першої статті  2  ЦПК  України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень ч. 1 ст.4  ЦПК  України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
Стаття  3  Закону  України  «Про  споживче  кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті  17  Закону  України  «Про  споживче  кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.
02 липня 2023 року набув чинності Закон України від 10 червня 2023 року №3156-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг», яким Розділ  IV  «Прикінцеві  та  перехідні  положення»  Закону  України  «Про  споживче  кредитування» доповнено пунктом 7-1.
Відповідно до підпунктів 1-5 пункту 7-1 Розділу  IV "Прикінцеві та  перехідні положення" Закону  України "Про споживче  кредитування" у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 30 днів після його припинення чи скасування грошові зобов`язання за укладеними до 24 лютого 2022 року з фінансовими установами (крім кредитних спілок) договорами про споживчий кредит підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу споживача або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у такому порядку та з дотриманням таких умов:
1) договір про споживчий кредит не забезпечено заставою (іпотекою);
2) відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення із споживача заборгованості за договором про такий споживчий кредит або відповідне виконавче провадження;
3) місцем постійного проживання або покинутим місцем постійного проживання споживача (зокрема, якщо споживач є особою, яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) є територія України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;
4) споживач одночасно відповідає таким критеріям:
а) станом на день набрання чинності Законом  України  "Про  внесення  змін  до  деяких  законів  України  щодо  особливостей  нарахування  процентів  за  споживчими  кредитами  під  час  воєнного  стану  та  удосконалення  державного  регулювання  у  сфері  фінансових  послуг" та станом на дату подання заяви про реструктуризацію у споживача наявне невиконане грошове зобов`язання (прострочене грошове зобов`язання та/або грошове зобов`язання, строк сплати якого не настав) перед кредитором або новим кредитором (далі - кредитор), крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя у зв`язку з виконанням ним зобов`язань споживача;
б) станом на 23 лютого 2022 року у споживача відсутнє прострочене грошове зобов`язання, яке споживач згідно з договором про споживчий кредит зобов`язаний сплатити не пізніше 23 лютого 2022 року, або якщо споживачем внесено кошти на погашення заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі простроченої заборгованості, що існувала станом на 23 лютого 2022 року, чи таку прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;
5) додатково до критеріїв, зазначених у підпункті 4 цього пункту, споживач на дату подання заяви про реструктуризацію відповідає хоча б одному з таких критеріїв:
а) державна та соціальна матеріальна допомога та/або пенсійне забезпечення, благодійна допомога, у тому числі виплачена (надана) міжнародними благодійними організаціями (їх філіями, представництвами), є єдиним джерелом доходу споживача та членів його сім`ї;
б) споживач є батьком чи матір`ю багатодітної сім`ї, які отримують субсидію на оплату житлово-комунальних послуг;
в) споживач або член його сім`ї є особою з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а нарахований за три місяці до дати подання заяви про реструктуризацію середньомісячний сукупний дохід споживача та членів його сім`ї не перевищує двох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня року, в якому подано заяву про реструктуризацію.
Відповідно до підпункту 6 пункту 7-1 Розділу  IV "Прикінцеві та  перехідні положення" Закону  України "Про споживче  кредитування" реструктуризація грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит здійснюється за заявою про проведення реструктуризації, що подається кредитору у паперовій або електронній формі відповідно до вимог, визначених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", споживачем або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається реєстрованим поштовим відправленням чи електронною поштою.
Згідно з п.п.7 пункту 7-1 Розділу  IV "Прикінцеві та  перехідні положення" Закону  України "Про споживче  кредитування" у заяві про реструктуризацію зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) споживача; реєстраційний номер облікової картки платника податків абосерія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); найменування кредитора (повне або скорочене); інформація про номер договору (за наявності), дату укладення договору, яким передбачене грошове зобов`язання, про реструктуризацію якого подається заява; інформація про зареєстроване та задеклароване місце проживання споживача; контактна інформація споживача та його представника (у разі подання заяви про рестуруктуризацію представником споживача) (номер телефону, адреса електронної пошти тощо); інформація про відповідність споживача критеріям, визначеним цим пунктом, які надають право на реструктуризацію грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит.
За вимогами п.п.8 пункту 7-1 Розділу  IV "Прикінцеві та  перехідні положення" Закону  України "Про споживче  кредитування" до заяви про реструктуризацію додаються такі документи:
довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для споживача, який покинув місце постійного проживання, розташоване на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України);
документи, що підтверджують постійне місце проживання на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України;
документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи споживача та членів його сім`ї - на вимогу кредитора);
посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, надане відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті  7  Закону  України  "Про  статус  ветеранів  війни,  гарантії  їх  соціального  захисту" (за наявності).
Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 надіслав на адресу АТ КБ «ПриватБанк» заяву про проведення реструктуризації у порядку Закону України «Про споживче кредитування», яка отримана банком 17 жовтня 2023 року та зареєстрована за № 9469779-ВБ.
У заяві ОСОБА_1 зазначив усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 7 пункту 7-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», та долучив документи, які підтверджують такі відомості.
Також суд встановив, що в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа №243/4052/23 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, провадження по справі зупинено ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2023 року до вирішення по суті та набрання законної сили судовим рішенням у даній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів.
Відповідач листом відмовив позивачу у проведенні реструктуризації, зазначив про те, що задоволення такої заяви призведе до зміни умов надання послуги та надасть необґрунтовану перевагу у наданні послуги позивачу.
При цьому, зміст листа-відмови у проведенні ОСОБА_1 реструктуризації боргу не містить конкретних правових підстав. Також, такі підстави не наведені представником відповідача у відзиві на позовну заяву.
Закон  України  «Про  споживче  кредитування» визначає вичерпний перелік обставин, за яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, що відповідають зазначеним у підпунктах 1-5 пункту 7-1 Розділу  IV  «Прикінцеві  та  перехідні  положення»  Закону  України  «Про  споживче  кредитування» критеріям та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у разі ненадання споживачем необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 8 цього пункту; подання недостовірних відомостей у заяві про реструктуризацію та документах, що додаються до неї; усі зобов`язання за договором про споживчий кредит реструктуризовано після 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом  України  "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг"; договір про споживчий кредит укладений з метою придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, житлового об`єкта незавершеного будівництва), майнових прав на таке майно та/або автомобіля, за умови що відповідне майно/автомобіль надано в іпотеку/заставу кредитору; реальна річна процентна ставка, визначена в договорі про споживчий кредит, є меншою за облікову ставку Національного банку України, що діє на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг", збільшену на 5 процентних пунктів (далі - гранична ставка).
Матеріали справи містять копію Анкети-заяви про приєднання ОСОБА_1 до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 24.09.2011 року, проте, як встановлено судом кредитний рахунок Банком було відкрито позивачу 01.10.2013 та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 300 грн., який у подальшому збільшувався та станом на 31.01.2022 кредитний ліміт становив 100 000 грн, станом на 26.12.2022 кредитний ліміт зменшено до 0 грн., що підтверджено довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 
З Досудової претензії Банку від 30.08.2023 №20.1.0.0.0/7-230830/8394 до боржника ОСОБА_1 встановлено, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором №SAMDN52000111133806-GOLD CLUB від 01.10.2013 станом на 30.08.2023 складає 107 497,53 грн.
Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначив дату укладення кредитного договору, як зазначено Банком у Досудовій претензії – 01.10.2013, тому доводи сторони відповідача, що судом не вірно встановлено обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а саме, що кредитний договір було укладено між сторонами 24.09.2011 року, а не 01.10.2013, тому у Банку відсутні підстави для проведення реструктуризації боргу за заявою позивача саме за договором від 01.10.2013, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що дійсно кредитний договір було укладено у вересні 2011 року, проте кредитний рахунок і встановлення кредитного ліміту за цим договором відбулося саме 01.10.2013 року, тобто мова йде про один й той самий кредитний договір.
Отже, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у АТ КБ «ПриватБанк» не було передбачених законом підстав для відмови ОСОБА_1 у здійсненні реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 01 жовтня 2013 року № б/н.
Апеляційна скарга відповідача не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки рішення суду залишено без змін відсутні правові підстави для перерозподілу судових витрат. .
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: