Справа № 461/2028/23                         Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф. 
Провадження № 22-ц/811/3799/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        04 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Назар Х.Б.
за участю: представника ЛМКП «Айсберг» - Хомутецького Д.С., 
ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» (далі – ЛМКП «Айсберг») про захист прав споживачів.
В обгрунтування позову покликалися на те, що Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області за результатами перевірки роботи ЛМКП «Айсберг» за період з 01.11.2020 по 01.11.2021 було винесено Рішення № 34 та Припис № 24/21 від 06.12.2021 «Про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування встановлення та застосування державних регульованих цін» та зобов`язано ЛМКП « Айсберг» здійснити перерахунок зайво нарахованої плати з 01.11.2020 – 01.11.2021, забезпечити нарахування плати мешканцям за послуги з утримання будинку відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради № 561 від 31.05.2011 з змінами, до укладення з ними договору про надання послуги з управління будинком. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/25191/21 від 14.09.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2023, відмовлено у задоволенні позову ЛМКП «Айсберг» про скасування вказаних рішення та припису Держпродспоживслужби.
Позивачі зазначають, що відповідач необґрунтовано, безпідставно та незаконно застосував завищені тарифи, в результаті чого виникла заборгованість перед ЛКП «Айсберг» з якою вони не погоджуються. Крім цього, покликаються на те, що такі дії відповідача мали негативний вплив на їхній душевний стан, позбавили реалізації їхніх прав та життєвих планів та завдали моральної шкоди, яку оцінюють в 1000,00 грн кожному.
На підставі наведеного просили задовольнити позов та:
-зобов`язати ЛМКП «Айсберг» провести перерахунок, в межах позовної давності, зайво нарахованих коштів позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме із застосованого ЛМКП «Айсберг» базового тарифу 4,29 грн (без ПДВ) до належного 2,02 грн (без ПДВ) за періоди: з березня 2020 року до 01.11.2020 та з 10.06.2022 по 01.04.2023;
-зобов`язати ЛМКП «Айсберг» відшкодувати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі по 1000,00 грн кожному.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2023 позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано ЛМКП «Айсберг» провести перерахунок, в межах позовної давності, зайво нарахованих коштів  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а саме із застосованого ЛМКП «Айсберг» базового тарифу 4,29 грн (без ПДВ) до належного 2,02 грн (без ПДВ) за періоди: з березня 2020 року до 01.11.2020 та з 10.06.2022 по 01.04.2023.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ЛМКП «Айсберг» на користь держави судових збір у сумі 1073,60 грн.
Рішення суду оскаржило ЛМКП «Айсберг», подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскільки договір про управління багатоквартирним будинком не укладався, відповідач, встановивши нові тарифи та продовжуючи розраховувати за ними оплату за житлово-комунальні послуги, діяв обґрунтовано та відповідно до законодавства, а розрахунки позивачів є неналежними та необ`єктивними. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Від ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу. 
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ЛМКП «Айсберг» - Хомутецький Д.С. підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, ОСОБА_1 заперечив проти задоволення скарги. ОСОБА_3 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, тому її неявка відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за її відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
Судом встановлено, що позивачі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .
Відповідач ЛМКП «Айсберг» здійснює надання послуг з управління будинку за вказаною адресою.
Відповідно до наказу від 23.11.2021 № 3824-АГ та направлення від 23.11.2021 № 3384 у період з 24.11.2021 по 02.12.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області було проведено позапланову перевірку ЛМКП «Айсберг» з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів)
За результатами проведеної перевірки складено Акт від 30.11.2021 № 33/3384-ПЗ, в якому встановлено, що ЛМКП «Айсберг» за період 01.11.2020 – 01.11.2021 застосовані завищені тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а саме:
- у період з 01.11.2020 – 01.07.2021 застосовано тариф в частині постійних складових тарифу у розмірі - 3,41 грн./м.кв.) замість встановленого рішенням Виконавчого комітету від 09.02.2018 № 121 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 31.05.2011 № 561» (далі – Рішення №121) діючого тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій - 2,02 грн/м.кв., внаслідок чого мешканцям будинку зайво нараховано плату за вищевказаний період у розмірі 11 898,66 грн, в т.ч. по кв. 16 – 1377,54 грн;
- у період з 01.07.2021 – 01.11.2021 застосовано тариф в частині постійних складових тарифу у розмірі - 4,29 грн./м.кв, замість встановленого Рішення № 121 діючого тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій - 2,02 грн./м.кв, внаслідок чого мешканцям будинку зайво нараховано плату за вищевказаний період у розмірі 9708,36 грн, в т.ч. по кв.16 – 1123,97 грн.
У вказаному Акті зроблено висновок про порушення ЛМКП «Айсберг» статті 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення», а саме внаслідок порушення вимог Рішення № 121 допущено застосування завищених тарифів за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, що призвело до зайвого нарахування плати мешканцям будинку по АДРЕСА_2 та одержання необґрунтованої виручки за період 01.11.2020 – 01.11.2021 у розмірі 21 607,02 грн.
На підставі Акта Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області винесено:
- Рішення № 34, а саме: вилучено у ЛМКП «Айсберг» в дохід державного бюджету штраф у сумі 21 607,02 грн та зобов`язано ЛМКП «Айсберг» повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 21 607,02 грн;
- Припис, яким зобов`язано ЛМКП «Айсберг» здійснити перерахунок зайво нарахованої плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій мешканцям будинку по АДРЕСА_2 за період 01.11.2020 – 01.11.2021 у розмірі 21 607,02 грн та забезпечити нарахування плати мешканцям за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, відповідно до Рішення №121 до укладення з ними договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2022 у справі 380/25191/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2023, відмовлено у задоволенні позову ЛМКП «Айсберг» про скасування вказаних Рішення № 34 і Припису Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області.
14.03.2023 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на їхній запит № 221 від 02.03.2023 отримали відповідь ЛМКП «Айсберг» про те, що перерахунок зайво нарахованих коштів за період 01.11.2020 по 01.11.2021 за адресою: АДРЕСА_3 становить 2501,51 грн. Перерахунок зайво нарахованих коштів за період з 01.11.2021 по 09.06.2022 становить 2042,78 грн. Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 407 від 09.06.2022 «Про втрату чинності рішень виконавчого комітету від 31.05.2011 №561, від 23.12.2015 № 731 і від 09.02.2018 № 121» перерахунок за період з 10.06.2022 по 01.03.2023 не проводився. Зарахування зайво нарахованих коштів в рахунок погашення існуючої заборгованості за вказаною адресою проведено в лютому 2023 року в сумі 4544,29 грн. Додатково повідомлено, що заборгованість після перерахунку зайво нарахованих коштів в рахунок погашення існуючої заборгованості станом на 01.03.2023 становить 6987,29 грн.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі покликалися на те, що ЛМКП «Айсберг»
незаконно застосував завищені тарифи, в результаті чого у них виникла заборгованість перед відповідачем.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною третьою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (далі – Закон № 1875-IV) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 14 Закону № 1875-IV ціни/тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.
Частиною першою статті 7 Закону № 1875-IV визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» зі змінами, внесеними Законом № 1198-VII від 10.04.2014, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.
В подальшому відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовано Законом України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VІІІ), який введено в дію 01.05.2019.
З введенням в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ суттєво змінено систему взаємовідносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг та визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, і такої послуги, як утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не передбачено. Натомість, визначено послугу з управління багатоквартирним будинком, вартість надання якої визначається за згодою сторін і не підлягає державному регулюванню.
Відповідно пункту 2 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 2189-VІІІ передбачено визнати таким, що втратив чинність, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., № 47, ст. 514 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.
Вказаний Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (10.12.2017), згідно його Прикінцевих та перехідних положень Закону його було введено в дію з 01.05.2019, а через шість місяців, тобто з 10.06.2018, введені в дію його норми Закону щодо регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком та з цієї ж дати втратили силу норми старого Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Відповідно пункту 3-1 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 2189-VІІІ договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
У разі якщо такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
З дати введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зміна будь-яких умов договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів) до них забороняється та вважається нікчемною. Виконавець таких послуг або управитель має право достроково розірвати відповідний договір, попередивши про це споживачів не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.
Відповідно до Листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 02.05.2019 № 7/10.1/7260-19 «Щодо введення в дію з 01.05.2019 Закону України від 09.11.2017 №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги», до переходу на нові договори про надання комунальних послуг, що укладатимуться за правилами, визначеними Законом, та відповідно до типових договорів, затверджених КМУ окремо для різних моделей організації договірних відносин, продовжують діяти старі договори про надання комунальних послуг, що укладалися за вимогами Закону України від 24.06.2004 № 1875 - IV «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами)... Таким чином, в умовах дії договорів про надання комунальних послуг, що укладалися до 01.05.2019, до споживачів застосовуються тарифи, встановленні відповідним уповноваженим органом до 01.05.2019.
З огляду на зазначене, розмір тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не може бути зміненим виконавцем відповідних послуг та встановленим органами місцевого самоврядування протягом дії договору про надання послуги з утримання будинків і споруд та будинкових територій, який було укладено до введення в дію норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Встановлено, що на момент проведення перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області мешканцями будинку по АДРЕСА_2 з ЛМКП «Айсберг» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком не укладався. Доказів про обрання співвласниками багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 - ЛМКП «Айсберг» управителем багатоквартирного будинку, або рішення виконкому львівської міської ради про визначення переможцем конкурсу з управління багатоквартирним будинком, сторонами суду не надано.
Споживачам зазначеного будинку ЛМКП «Айсберг» надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, тарифи на які є регульованими, та в частині «постійних складових тарифів» – «базовий тариф» встановлені рішенням Виконавчого комітету від 31.05.2011 №561 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку».
Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міськради № 561 від 31.05.2011 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м.Львові індивідуально по кожному будинку» (зі змінами внесеними рішенням №121 від 09.02.2018) базовий тариф без ПДВ у березні 2020 року становив по будинку позивачів - 2.02 грн за м.кв. включно до 31.10.2020, тоді як відповідно до складеного розрахунку застосовувався тариф –3.41 грн. 
Також судом правильно встановлено, що всупереч зазначеним нормам закону, відповідач застосував тарифи у розмірі від 6.94 грн частково - з 10.06.2022 до 7.73 грн у березні 2023, що підтверджується відомістю з переліком нарахування за вищезгаданий період за підписом директора ЛМКП «Айсберг» та останніми повідомлення про оплату житло-комунальних послуг за січень, лютий 2023 року.
Доводи відповідача про те, що він як суб`єкт господарювання під час провадження господарської діяльності використовує вільні ціни, не заслуговують на увагу, оскільки договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що відповідно до ст. 10 Закону № 2189 надає можливість застосовувати вільні ціни, між сторонами укладено не було. А надання послуг споживачам з утримання будинків та прибудинкових територій передбачає використання позивачем тарифів, які, як зазначено вище, встановлені виконавчим комітетом Львівської міської ради, тобто, є регульованими.
Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість вимоги позивачів щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок в межах позовної давності за періоди: з березня 2020 року до 01.11.2020 та з 10.06.2022 по 01.04.2023.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди позивачами не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» залишити без задоволення. 
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 17.06.2024

Головуючий                
                                       
Судді