УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 200/9992/16-к
провадження № 51-1866ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року.
Зміст судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення, Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 13 грудня 2023 року залишив без задоволення заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року, постановленої стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із рішенням суду попередньої інстанції, засуджений подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду                  від 13 грудня 2023 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи вимоги, стверджує, що суддям, які ухвалювали судове рішення, заборонено брати участь у перегляді цього рішення за нововиявленими обставинами. Крім того зауважує, що колегія суддів не заявила собі самовідвід та навіть відмовила у задоволенні заяви про відвід суддів ОСОБА_7 та                       ОСОБА_8 , які брали участь у постановленні ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року про залишення без змін вироку місцевого суду.
Також ОСОБА_4 зазначає, що в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами він указував щодо порушення судом першої інстанції таємниці нарадчої кімнати під час ухвалення вироку, проте отримані апеляційним судом матеріали за результатами перевірки цих доводів від місцевого суду не були надані йому для ознайомлення. 
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України                          (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду                       при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше                    виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Крім того, системне тлумачення статей 91, 459, 462 КПК вказує на такі ознаки нововиявлених обставин: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом                  із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали,                       що належить переглянути.
Перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження у звичайному порядку (у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій) виявлено обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Із копії оскаржуваного судового рішення вбачається, що заяву ОСОБА_4                        про перегляд ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення. 
Насамперед колегія суддів зауважує, що доводи засудженого в касаційній скарзі  про те, що розгляд в апеляційному суді здійснювався незаконним складом суду, оскільки в розгляді заяви ОСОБА_4 брали участь двоє суддів, які входили                              до складу суду під час постановлення ухвали Дніпровського апеляційного суду                          від 01 червня 2022 року, про перегляд якої за нововиявленими обставинами просив ОСОБА_4 у заяві, є безпідставними з огляду на таке.
Так, згідно з ч. 3 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
Таким чином, приписи ст. 76 КПК не встановлюють заборони суддям, які брали участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, брати участь у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами прийнятого ними судового рішення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу засудженого, що відповідно до ч. 11                            ст. 35 КПК розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною третьою                              цієї статті.
Також Суд зауважує, що хоча судді брали участь у розгляді кримінального провадження по суті, а згодом здійснювали розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, однак ці стадії є різновидами судового провадження і це само собою не викликає сумнівів у безсторонності чи неупередженості суду, що відповідає позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні від 08 жовтня 2020 року у справі «Тесля проти України».
Дніпровський апеляційний суд, здійснюючи провадження за заявою ОСОБА_4 , перевірив його доводи щодо порушення суддями Бабушкінського районного суду                 м. Дніпропетровська ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 таємниці нарадчої кімнати, а саме через ухвалення та направлення ними рішень до Єдиного реєстру судових рішень під час перебування в нарадчій кімнаті у цій справі.
Так, апеляційний суд, перевіряючи твердження засудженого, доручив уповноваженій особі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська провести службову перевірку фактів, викладених у заяві засудженого ОСОБА_4 щодо порушення таємниці нарадчої кімнати під час ухвалення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року стосовно ОСОБА_5 ,                 ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .
На виконання ухвали апеляційного суду комісія Бабушкінського районного суду                   м. Дніпропетровська провела перевірку заявлених фактів порушення таємниці нарадчої кімнати за результатами якої не виявлено фактів ухвалення судових рішень суддями Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 і направлення їх до Єдиного реєстру судових рішень у період перебування колегії суддів у нарадчій кімнаті з 17 год 24 хв                              03 березня до 13 год 34 хв 04 березня 2020 року.
Крім того, апеляційний суд врахував і висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2020 року (провадження                  № 51-7241 кмо 18), згідно з яким з урахуванням положень ст. 367 КПК вчинення процесуальних дій та ухвалення суддями (суддею) під час перебування в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні судових рішень по інших справах необхідно вважати порушенням таємниці наради суддів, яке на підставі ч. 1 ст. 412 КПК може бути визнано істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у разі коли воно за своїм характером та з огляду на обставини конкретної справи перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто в тих випадках, коли вказане порушення обґрунтовано ставить під сумнів незалежність і неупередженість суддів (судді) при обговоренні та ухваленні відповідного судового рішення. 
Водночас, як зауважила колегія суддів апеляційного суду, засуджений у заяві                             в частині своїх доводів не навів конкретних даних, які б підтверджували наявність порушення, а обмежився лише переліком справ вказаних суддів із відомостями                  з Єдиного реєстру судових рішень, а відтак зазначені в заяві обставини ні самі собою, ні разом з іншими обставинами, встановленими судом, не вказують про неправильність як ухвали апеляційного суду, так і вироку суду першої інстанції, та не впливають на висновок суду, зроблений з урахуванням усіх досліджених у судовому засіданні доказів.
Крім того, на переконання колегії суддів, не є слушними доводи засудженого про ненадання йому апеляційним судом для ознайомлення матеріалів, отриманих від місцевого суду за результатами перевірки доводів щодо порушення Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська таємниці нарадчої кімнати під час ухвалення вироку, оскільки доводи касаційної скарги засудженого не свідчать, що він порушував перед цим судом таке питання, та не спростовують правильності наведених у судовому рішенні висновків суду апеляційної інстанції.
Отже, під час здійснення провадження Дніпровським апеляційним судом не знайшли свого підтвердження доводи засудженого про порушення таємниці нарадчої кімнати суддями ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10                                      під час ухвалення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська                 від 04 березня 2020 року.
З урахуванням викладеного вище, доводів касаційної скарги засудженого, які не спростовують висновків Дніпровського апеляційного суду, та не містять вагомих аргументів, які би свідчили про залишення поза увагою суду доводів засудженого,     у Суду немає підстав для сумнівів у законності та обґрунтованості рішення суду апеляційної інстанції. З огляду на зазначене вище відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 .
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає. 
Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє                                  у відкритті касаційного провадження. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                  ОСОБА_3