ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/826/24 Справа № 175/3034/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т.С Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бут Наталія Вікторівна, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2023 року в цивільній справі номер 175/3034/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що повнолітній син сторін навчається на бюджетній формі на другому курсі денного відділення КТС факультету Українського державного університету науки і технологій. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. У зв`язку з цим позивачка не має можливості забезпечити сина усім необхідним для навчання.
Позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягування з дня подання позовної заяви, а саме з 29.06.2023 року і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не пізніше ніж до досягнення двадцяти трьох років.
Із вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бут Наталія Вікторівна, подала апеляційну скаргу, просила змінити рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 року, задовольнивши позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягування з дня подання позовної заяви, а саме з 29.06.2023 року і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не пізніше ніж до досягнення 
двадцяти трьох років.
Доводами апеляційної скарги наведено, що в оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та підлягає зміні, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В рішенні суду зазначено про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ОСОБА_4 , повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_5 , починаючи стягнення з 31.05.2023 року, на підставі судового наказу №175/2499/23, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області. Згідно з постановою державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.07.2023 року, на підставі судового наказу №175/2499/23 від 05.06.2023 року, відкрите виконавче провадження №72168420. 
Проте, доказів нарахування та стягнення аліментів за вищезазначеним виконавчим провадженням №72168420 відповідачем не надано. Довідку про заборгованість за цим виконавчим провадженням також не надано. Отже, відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти. Син сторін не працює, повністю знаходиться на матеріальному забезпеченні матері, йому потрібні кошти на одяг, їжу, проїзд до закладу навчання кожного дня.
Згідно з довідкою про розмір щомісячних видів грошового забезпечення, додаткової винагороди та інших виплат, отриманих солдатом військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 за період з 01.12.2022 року по 30.06.2023 року, загальна сума, перерахована на картковий рахунок, складає 464169,57 грн.
Судом зазначена довідка про стаціонарне лікування відповідача, проте відсутні докази витрат на лікування.
Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 року по справі №175/3034/23 залишити без змін.
ОСОБА_3 продовжує навчання на бюджетній формі на другому курсі денного відділення КТС факультету Українського державного університету науки і технологій та отримує стипендію за навчання. До позовної заяви позивачкою не надано підтверджень будь-яких витрат на навчання, а саме квитків на проїзд, договору оренди житлового приміщення на час навчання, квитанцій на одяг, їжу, тощо.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Постанова Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі №640/15771/19 (провадження №61-11061св21). 
На підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Дніпропетровському районі Дніпропетровській області від 17.01.2017 року, справа №175/4298/16-ц, з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.03.2017 року, на підставі виконавчого листа №175/4298/16, відкрите виконавче провадження №53675219. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, у відповідача станом на 01.08.2023 року відсутня заборгованість у виконавчому провадженні №53675219, а навпаки неправомірними діями виконавця з нього стягнуто переплату у розмірі 15480,43 гривень.
Крім того на підставі судового наказу у справі №175/2499/23 з відповідача стягуються аліменти ще на двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Незважаючи на скрутне становище, відповідач погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягування з дня подання позовної заяви, а саме з 29.06.2023 року, і до припинення навчання ОСОБА_3 , але не пізніше ніж до досягнення двадцяти трьох років.
На даний час відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від свого доходу, так як працює в ТОВ «Ваговимірювальні системи-Сервіс» з 13.11.2023 року, займає посаду інженера з налагодження й випробувань, згідно зі штатним розкладом має заробітну плату в розмірі 7425,00 грн на місяць.
Відповідач тяжко хворіє і перебуває на лікуванні у невролога з діагнозом наслідки перенесеної вибухової травми 20.06.2023 року акуботравма вестибуло-атактичним синдромом. Розповсюджена ОХЗ хребта. За наявності такої хвороби він потребує постійного лікування та періодичних хірургічних втручань.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім, зокрема, спорів про стягнення аліментів.
Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком є ОСОБА_2 , матір`ю – ОСОБА_1 (а.с. 8).
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року 
з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня 
подачі позову, тобто з 04 листопада 2016 року, і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 26).
Відповідно до постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.03.2017 року на підставі виконавчого листа №175/4298/16 відкрито виконавче провадження №53675219 (а.с. 28-28зв).
Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, у ОСОБА_2 станом на 01.06.2023 року відсутня заборгованість у виконавчому провадженні №53675219 (а.с. 29-29зв).
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 5).
З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 18.04.2019 року №1140 вбачається, що ОСОБА_3 також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 7).
Згідно з довідкою №000049 від 18.01.2023 року ОСОБА_3 є студентом 2 курсу КТС факультету Українського державного університету науки і технологій на бюджетній формі навчання. Термін навчання з 01.10.2021 року по 30.06.2025 року (а.с. 3).
Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 11.10.2019 року. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу – ОСОБА_8 та ОСОБА_8 (а.с. 38).
ОСОБА_2 та ОСОБА_9 мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 40, 39).
05.06.2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ №175/2499/23 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи стягнення з 31.05.2023 року (а.с. 27).
Відповідно до постанови державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.07.2023 року, на підставі судового наказу №175/2499/23 від 05.06.2023 року, відкрите виконавче провадження №72168420 (а.с. 23-23зв).
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 15.03.2022 року ОСОБА_2 зараховано до списків військової частини та призначено на посаду стрільця 2 відділення 1 взводу 4 стрілецької роти, вос-100915А, шпк «солдат». Встановлено посадовий оклад у розмірі 2730,00 грн на місяць, 4 тарифний розряд (а.с. 31). 
З довідки КНП «Новомиколаївська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Новомиколаївської селищної ради» вбачається, що ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Новомиколаївська БЛІЛ» з 21.06.2023 року (а.с. 36).
Відповідно до первинної медичної картки форми 100, виданої ОСОБА_2 21.06.2023 року, останньому встановлено діагноз: взривна травма, акубаротравма. Також вищевказаний діагноз підтверджується виписним епікризом №422 від 10.06.2023 року (а.с. 34). 
Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог саме в певному обсязі.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає нормам закону та обставинам справи.
Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України) вбачається, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 статті ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьком є ОСОБА_2 , матір`ю – ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року, справа №175/4298/16-ц, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 04 листопада 2016 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.03.2017 року, на підставі виконавчого листа №175/4298/16, відкрито виконавче провадження №53675219.
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що у ОСОБА_2 станом на 01.06.2023 року відсутня заборгованість у виконавчому провадженні №53675219. 
Згідно з довідкою №000049 від 18.01.2023 року ОСОБА_3 є студентом 2 курсу КТС факультету Українського державного університету науки і технологій на бюджетній формі навчання. Термін навчання з 01.10.2021 року по 30.06.2025 року.
Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 11.10.2019 року. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу – ОСОБА_8 та ОСОБА_8 . ОСОБА_2 та ОСОБА_9 мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
05.06.2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ №175/2499/23 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи стягнення з 31.05.2023 року.
Відповідно до постанови державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.07.2023 року, на підставі судового наказу №175/2499/23 від 05.06.2023 року, відкрите виконавче провадження №72168420.
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 15.03.2022 року, ОСОБА_2 зараховано до списків військової частини та призначено на посаду стрільця 2 відділення 1 взводу 4 стрілецької роти, вос-100915А, шпк «солдат». Встановлено посадовий оклад у розмірі 2730 грн на місяць, 4 тарифний розряд.
З довідки КНП «Новомиколаївська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Новомиколаївської селищної ради» вбачається, що ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Новомиколаївська БЛІЛ» з 21.06.2023 року.
Відповідно до первинної медичної картки форми 100, виданої ОСОБА_2 21.06.2023 року, останньому встановлено діагноз: взривна травма, акубаротравма. Діагноз підтверджується виписним епікризом №422 від 10.06.2023 року.
Відповідачем ОСОБА_2 додатково до відзиву на апеляційну скаргу надано докази, які він не міг надати на час розгляду справи з об`єктивних причин: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 №401 від 17.09.2023 року, яким солдата ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас (а.с. 93-94);
довідку ТОВ «Ваговимірювальні системи-Сервіс» від 24.11.2023 року, з якою вбачається що ОСОБА_2 з 13.11.2023 року працює в даному підприємстві, займає посаду інженер з налагодження й випробувань, має заробітну плату в розмірі 7425,00 грн (а.с. 96).
Для правильного, законного і обґрунтованого розгляду справи судом апеляційної інстанції прийнято такі докази, оскільки суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї відповідно до ст. 367 ЦПК України. 
З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, виходячи із принципу розумності та справедливості, а також з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дітей, стан їх здоров`я, а також враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти на утримання ще трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також стан здоров`я самого відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 1/8 частини від усіх його доходів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.06.2023 року і до припинення навчання ОСОБА_3 , але не пізніше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Такий розмір стягнення аліментів є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим з урахуванням встановлених у справі обставин та відповідно до вимог чинного законодавства України. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні 
функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Підстав для скасування судового рішення не вбачається.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бут Наталія Вікторівна, залишити без задоволення, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: