ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/1926/23	Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З. 	
Провадження № 22-ц/817/294/24 	Доповідач - Гірський Б.О.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Гірський Б.О. 
суддів -  Хома М. В., Храпак Н. М., 
за участю секретаря - Сович Н.А. 
відповідача ОСОБА_1 , представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 608/1926/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 від імені якої діє адвокат Іжук Богдан Володимирович на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2023 року (ухвалене суддею Коломієць Н.З., повний текст рішення складено 12 грудня 2023 року) в справі за позовом ОСОБА_2 до Чортківської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_1 про скасування рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що звернулася до Чортківської міської ради Тернопільської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 . 
23 жовтня 2020 року Чортківська міська рада прийняла рішення № 2078 про відмову їй у наданні такого дозволу. 
Вказане рішення вона оскаржила до суду та рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року було скасовано рішення Чортківської міської ради № 2078 від 23 жовтня 2020 року та зобов`язано прийняти рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради. 
Своє рішення Тернопільський окружний адміністративний суд обґрунтував тим, що рішенням Чортківської міської ради від 13 жовтня 2016 року № 386 “Про надання дозволу Чортківській міській раді на розроблення детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 ” за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 дозволено розроблення детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 та визначено замовником Чортківську міську раду. 
Відповідно до пункту 2.2 цього рішення визначено відповідальними за розроблення та фінансування детального плану території осіб, зацікавлених в отриманні земельних ділянок у власність. Тобто, ОСОБА_2 фактично оплатила роботи по розробленні детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 , оскільки мала намір отримати у власність відповідну земельну ділянку.
Рішенням Чортківської міської ради від 26 вересня 2018 року № 1176 “Про затвердження детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 ” затверджено детальний план території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 .
05 вересня 2018 року вона звернулась до Чортківської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,005 га по АДРЕСА_1 у власність для будівництва індивідуального гаража за рахунок земель Чортківської міської ради.
Однак, рішенням Чортківської міської ради від 07 листопада 2018 року №1252 їй було відмовлено в наданні такого дозволу у зв`язку з відсутністю графічних матеріалів із зазначенням місця розташування бажаної земельної ділянки. 
Таким чином, звертала увагу, що її звернення до Чортківської міської ради із заявою 26 червня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою мало місце не вперше, а оскаржуваним рішенням № 2078 від 23 жовтня 2020 року Чортківська міська рада повторно відмовила їй у наданні відповідного дозволу. 
Разом з тим, Чортківська міська рада надала дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0069 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона звернулася з даною заявою раніше ОСОБА_2 та, окрім цього, ОСОБА_3 , який є сином позивачки, вже отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, розташованої на тому ж масиві, що й ділянка, на яку претендує ОСОБА_2 .
Вважала, що Чортківська міська рада як орган, що надає дозвіл на розробку проекту землеустрою не має права визначати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на одну і ту ж саму земельну ділянку.
Тому просила:
1) визнати незаконним та скасувати п. 1.7 рішення Чортківської міської ради від 23 жовтня 2020 року №2079 “Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по Млинарській в АДРЕСА_1 ” та п. 1.7 рішення сесії Чортківської міської ради від 04 лютого 2022 року №975 “Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадянам в м. Чортків Тернопільської області”;
2) скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0062 га, кадастровий номер 6125510100:01:001:1233 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;
3) скасувати державну реєстрацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку площею 0062 га, кадастровий номер 6125510100:01:001:1233 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 від імені якої діє адвокат Іжук Богдан Володимирович, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вважає, що судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що вона була зацікавленою особою на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки з 2016 року, а також те, що вона фактично оплатила роботи по розробленні детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 , оскільки мала намір отримати у власність вищезгадану земельну ділянку.
Вказує на те, “що в той час коли вона оскаржувала рішення Чортківської міської ради від 07 листопада 2018 року №1252 “Про відмову в наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0050 га у власність для будівництва індивідуального гаража по вул. Млинарській”, Чортківська міська рада, всупереч виконанню рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року, яке набрало законної сили 29 липня 2021 року, приймала вищевказані рішення, на підставі яких, 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку”.
Представником Чортківської міської ради подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просять залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Вважають, що ОСОБА_2 не доведено незаконності набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку та вона не має жодних прав на цю нерухомість.
Представником ОСОБА_1 - адвокатом Теслею П.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність особі, що його отримала, а тому не створює правових наслідків.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Іжук Б.В. апеляційну скаргу в її межах підтримав, посилаючись на доводи викладені в ній.
Представник відповідача Чортківської міської ради — Вандяк Н.П. проти доводів апеляційної скарги заперечила, з мотивів викладених у відзиві.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Тесля П.О. проти доводів апеляційної скарги заперечили, з мотивів викладених у відзиві.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
За ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі.
Судом встановлено наступні обставини справи.
Рішенням Чортківської міської ради від 13 жовтня 2016 року №386 “Про надання дозволу Чортківській міській раді на розроблення детального плану території для будівництва індивідуальною гаража по АДРЕСА_1 ” за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 , дозволено розроблення детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 та визначено замовником Чортківську міську раду.
Рішенням Чортківської міської ради від 26 вересня 2018 №1176 “Про затвердження детального плану території для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 ” затверджено детальний план території, для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 .
05 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Чортківської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,005 га по АДРЕСА_1 у власність для будівництва індивідуального гаража за рахунок земель Чортківської міської ради.
Рішенням Чортківської міської ради від 07 листопада 2018 року №1252 “Про відмову в наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0050 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 ” ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні її заяви та наданні відповідного дозволу у зв`язку з відсутністю графічних матеріалів із зазначенням місця розташування бажаної земельної ділянки.
26 червня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Чортківської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 .
23 жовтня 2020 року Чортківська міська рада прийняла рішення №2078 про відмову ОСОБА_2 у наданні такого дозволу.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_2 звернулася з позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення Чортківської міської ради №2078, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та зобов`язано скасувати рішення Чортківської міської ради №2078 від 23 жовтня 2020 року “Про відмову у наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по Млинарській в АДРЕСА_1 ”. Зобов`язано Чортківську міську раду прийняти рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради (землі житлової та громадської забудови/ не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту: забудовані землі: землі під одно- та двоповерховою забудовою).
17 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Чортківської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 .
Рішенням №2079 від 23 жовтня 2020 року Чортківська міська рада надала дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради (землі житлової та громадської забудови /не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту: забудовані землі: землі під одно- та двоповерховою забудовою).
17 жовтня 2021 року ОСОБА_1 розробила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в ПП “Вектор” ОСОБА_4 .
На підставі зазначеного проекту землеустрою, спірна земельна ділянка була сформована, зареєстрована відділом №3 Управління у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 05 січня 2022 року, з присвоєнням кадастрового номеру 6125510100:01:001:1233, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3500010532022 від 05 січня 2022 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою ОСОБА_2 не доведено факту незаконного надання Чортківською міською радою у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 . 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
За статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Частинами першою, другою статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Частиною першою статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України.
Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно частини 3 статті 5 Закону України “Про державний земельний кадастр”, порядок ведення державного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням вимог даного Закону. Кабінет Міністрів України постановою від 17 жовтня 2012 року № 1051 затвердив Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок), згідно з пунктом 107 якого державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.
Відповідно до абзацу першого пункту 109 цього Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.
У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) дійшла наступних висновків: “Відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), нерозкриття необхідної контрагенту інформації тощо. При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проєкту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою та затверджує цей проєкт щодо іншої особи. З іншого боку, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проект та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду. Виходячи з викладеного, неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, виходячи з конкретних обставин справи.”
Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процедури отримання права власності (права користування) на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод.
Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок у межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України) першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.
Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 10 січня 2023 року у справі №607/19806/18 (провадження № 61-1746св22).
З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та вищезазначені правові висновки Верховного Суду, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 було порушено процес набуття у власність спірної земельної ділянки.
Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 6125510100:01:001:1233, площею 0,0062 га, з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража, розміщена по АДРЕСА_1 , була сформована на підставі проекту землеустрою ОСОБА_1 , тому саме ОСОБА_1 мала першочергове право на отримання вказаної земельної ділянки у власність.
При цьому, жодних законних перешкод, які б перешкоджали реалізації ОСОБА_1 свого першочергового права на отримання вищезазначеної земельної ділянки, колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі кореспондуються із правовими позиціями Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції не допущено. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги в апеляційного суду відсутні.
Щодо судових витрат.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, результат вирішення справи залишився незмінним, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2023 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Повний текст постанови складено 10 травня 2024 року.

Головуючий                                                 Гірський Б.О.

Судді:                                                                Хома М.В.

                                                                       Храпак Н.М.