Справа № 127/11120/23
Провадження № 22-ц/801/859/2024
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року	Справа № 127/11120/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Копаничук С.Г., 
суддів: Медвецького С. К., Оніщука В.В.,
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Таскомбанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Вінницького суду Вінницької області від 13 вересня 2023 року, постановлене у складі судді Федчишена С. А., у справі за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в :

 У квітні 2023 року акціонерне товариство  «Таскомбанк» (далі АТ  «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 21 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»(далі ТОВ «ФК «ЦФР» ) та ОСОБА_1   було укладено кредитний договір №1165388757,згідно п.1.3 якого  товариство надає її кредит ,а останній  зобов`язується  сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № 5388757, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно п.2.1 кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в паспорті кредиту та умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», що розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно з п. 2.2 кредитного договору, цей договір, паспорт кредиту № 5388757 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір. 22.04.2021 року   ОСОБА_1  шляхом  безготівкового перерахування   було надано  в кредит грошові кошти   у розмірі  202545,59 грн,  строком  на  60 місяців(5 років) ;  під 0,01% річних  від суми боргу за договором ; 2,5 % щомісячних від суми кредиту. 17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» і АТ  «Таскомбанк»  було укладено Договір про відступлення права вимоги № 171221, на підставі якого до останнього перейшло право грошової вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором № 1165388757 від 21 квітня 2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, незважаючи на повідомлення, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернув. Просив  суд стягнути з    ОСОБА_1   на  його  користь заборгованість за кредитним договором №1165368757 від 21 квітня 2021 року станом на 04.04.2023 року ,що складає 231 658,14 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 176 095,72 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 12,43 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 55 549,99 грн. 
Заочним  рішенням  Вінницького  міського  суду  від 13  вересня  2023  року позов задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь АТ «Таскомбанк»   заборгованість за кредитним договором №1165368757 від 21 квітня 2021 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 04.04.2023 року становить 231 658,14 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 176 095,72 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 12,43 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 55 549,99 грн.
У  апеляційній  скарзі ОСОБА_1 ,  посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції  скасувати й ухвалити    нове  рішення   про  відмову  в  задоволенні позову. Зазначає, що   суд  не   врахував те,  що  у  справі  відсутні  належні  докази   видачі  відповідачці кредиту ,а саме факту  передачі  коштів; розрахунок  заборгованості   не  є  належним  доказом, оскільки  не  ґрунтується  на  первинних  бухгалтерських  документах;   позивачем не надано доказів, що ОСОБА_1  має перед первісним кредитором зобов`язання, а  також  повідомлення її  про відступлення  прав вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» згідно п. 1.1, п. 8, розділу 8 договору  факторингу від 17.12.2021 ,яке вона не отримувала. Позивач не надав суду докази направлення на його адресу вказаного повідомлення, що свідчить про не повідомлення її як боржника про заміну кредитора в зобов`язанні, а тому позивач не набув права вимоги за кредитним договором. 
Відзив на апеляційну скаргу від позивача впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.
Відповідно до ст. 367 УПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає ,виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заочне рішення Вінницького міського суду від 13 вересня 2023 року вищевказаним вимогам закону відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що 21 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано Кредитний договір №1165388757. 
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. 
Згідно з п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5388757, який є невід`ємною частиною цього договору. 
Згідно з п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір. 
Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору цей договір, паспорт кредиту № 5186765 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір. 
Згідно умов паспорту кредиту №5388757 та кредитного договору №1165388757 від 21 квітня 2021 року, позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 202 545,59 гривень; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору (п. 4 паспорта кредиту). 
Відповідно до п. 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. 
Згідно змісту п.5.8 Умов в разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі.
Кредит було отримано  відповідачем шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі (п.4.),а отже кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. (а.с.29 -30,31-50)      
 17.12.2021 року на підставі договору факторингу №171221 права вимоги за вказаним кредитним договором «ФК «ЦФР» були відступлені АТ «Таскомбанк».
Згідно умов вказаного договору факторингу та витягу з реєстру про передані АТ «Таскомбанк» документи про права вимоги за кредитом ОСОБА_1 ,позивач став новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №1165388757 від 21 квітня 2021 року з усіма додатками та змінами. 
Станом на 04.04.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1165368757 від 21 квітня 2021 року складає 231 658,14 грн., з яких : заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 176 095,72 грн.; -заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 12,43 грн.; -заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 55 549,99 грн.
Задовольняючи позовні вимоги , суд виходив з того, що відповідач, отримавши у квітні 2021 року в кредит грошові кошти за кредитним договором з «ФК «ЦФР» , право вимоги за яким на підставі договору факторингу від 17.12.2021 року перейшло до позивача АТ «Таксомбанк» , умови кредитного договору належним чином не виконувала, внаслідок чого у відповідача станом на 04.04.2023 року виникла заборгованість у розмірі 231 658,14 грн, а тому остання повинна нести цивільну відповідальність за порушення взятих на себе зобов`язань і а у позивача виникло право на стягнення заборгованості за кредитом.
Колегія суддів вважає, що суд вірно встановив обставини справи, що стосуються укладення договору відповідачкою, його умов , отримання за ним коштів споживчого кредиту та порушення нею зобов`язань за ним ,які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором та необхідності її погашення. 
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги ,колегія суддів зазначає, що остання містить посилання на цілу низку норм матеріального права - ЦК України ,ЗУ «Про електронну комерцію» ,що регулюють порядок укладення договорів у електронній формі та узгодження їх умов ,однак не містять посилань на будь-які їх порушення , допущені при укладенні кредитного договору з відповідачем ,узгодженні його умов чи допущені судом при оцінці цих обставин справи . Факти укладення цього договору з «ФК «ЦФР», отримання за ним в кредит грошових коштів в передбаченому договором порядку, їх розмір та порушення його умов відповідачем ОСОБА_1 не оспорюються.
Разом із тим, доводи апеляційної скарги щодо неправильності складення розрахунку заслуговують на увагу лише в частині неправомірності нарахування позивачем заборгованості з процентів за період з 22.02.2023 року по 04.04.2023 року у розмірі 10 086,78 грн(5043,39 грн.+5043,39)
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 березня 2018 року у постанові № 444/9519/12 припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Оскільки позивач пред`явив відповідачці передбачену п.5.8 Умов вимогу-повідомлення про дострокове повернення кредиту і процентів 20.02.2023 року ,яку відправив поштою 21.02.2023 року, а тому з часу пред`явлення вимоги вважається, що строк виплати настав, відтак не мав права нараховувати і стягувати проценти після пред`явлення до позичальника вимоги.
В іншій частині доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.
Так, доводи апеляційної скарги про те, що наданий позивачем розрахунок унеможливлює перевірку правильності його складення позивачем в сукупності з іншими доказами ,оскільки не містить детального опису нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишку заборгованості за кредитом , відсутність графіку погашення заборгованості , а виписки з особового рахунку не відображають усю історію руху коштів ,що позбавляє суд встановити наявність і розмір заборгованості ,не заслуговують на увагу .
Згідно ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення заборгованості кредитним договором ,за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками , банк посилався на Кредитний договір, Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем і у яких зазначені умови кредитування і у паспорті є графік платежів .
Згідно п.1.4. договору, підписавши цей договір, ОСОБА_1 доручила ТОВ «ФК «ЦФР» виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів:
- отримувач ОСОБА_1 надання кредиту зг. КД № 1165368757 від 21.04.2021 на поточний рахунок останньої у АТ «Райфайзен банк Аваль» у сумі 35 000 грн;
- отримувач ОСОБА_1 надання кредиту зг. КД № 1165368757 від 21.04.2021 на поточний рахунок останньої у АТ «Райфайзен банк Аваль» у сумі 127 000 грн;
- отримувач ПАТ «Страхова компанія ТАС» оплата страхового платежу у сумі 600 грн;
- отримувач ПАТ «Страхова компанія ТАС» оплата страхового платежу за договором страхування № 1165368757-С від 21.04.2021 у сумі 28676,59 грн;
- отримувач ПАТ «Страхова компанія ТАС» оплата страхового платежу за договором страхування № 1165368757- KMZ від 21.04.2021 у сумі 650 грн;
- отримувач ПАТ «Страхова компанія ТАС» оплата страхового платежу за договором страхування № 1165368757- ЛО від 21.04.2021 у сумі 1200 грн;
- отримувач ТОВ «ЦФР» оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» у сумі 300 грн;
- отримувач ТОВ «ЦФР» оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR.Sereen» у сумі 599 грн;
Факт перерахунку коштів поточний рахунок ОСОБА_1 у АТ «Райфайзен банк Аваль» у сумах 35 000 грн та 127 400 грн підтверджується платіжними інструкціями від 22.04.2021 №1252080259, №1252080258. 
Апеляційний суд звертає увагу, що витяги з реєстру оплачених ТОВ «ФК «ЦФР» страховок ПАТ «СГ «ТАС», ЗАТ «СК» «ТАС», ТОВ «САППОРТ.УА», ЗАТ «СК» «ТАС», виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 є належними доказами надання кредитних коштів позичальнику і наявності кредитної заборгованості та її розміру. І такий висновок узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14.
Як вбачається ,основні умови кредитування, крім заяви-анкети та Умов отримання фінансових кредитів «ФК «ЦФР», кредитного договору, були узгоджені з позичальником ОСОБА_1 й у паспорті кредиту №536875, складовою частиною якого є графік платежів ,що визначає порядок повернення кредиту, кількість, розмір платежів та періодичність їх внесення. З графіку погашення кредиту вбачається, що відповідачка раз на місяць ,починаючи з 22.06.2021 року по 25.08.2021 року повинна була вносити в погашення кредиту загальний щомісячний платіж у розмірі 5720 грн ,з яких 5043,39 грн. зараховувались на погашення відсотків, а 674,99 – на погашення тіла кредиту. Починаючи з 21.09.2021 року відповідач повинна була вносити раз на місяць і так до закінчення строку договору загальний щомісячний платіж у розмірі 8612,92 грн., з якого 5043,39 грн зараховувались на погашення відсотків, а близько 3569 грн - на погашення тіла кредиту. Таким чином, відповідач повинна була сплатити згідно графіку за увесь час договору до 21.04.2026 року - 202 545,59 грн. тіла кредиту ; 302 603, 40 грн - щомісячних відсотків і 54,49 грн. - річних відсотків, а всього 505 203,48 грн. 
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ч.1  ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року вбачається передача «ФК «ЦФР» прав вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 на цю дату на суму загальну суму боргу - 192 309,96 грн ,з яких сума залишку заборгованості за тілом кредиту - 187 960,30 грн. ,залишку заборгованості за відсотками - 4 347,75 грн(а.с.28)
Відповідно до черговості погашення вимог ,передбаченої п.6.1 Умов отримання фінансових кредитів «ФК «ЦФР» (а.с.12-13),що розповсюжується і на позивача, у разі недостатності суми здійсненого платежу позичальника для виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти ,у другу – сума кредиту та проценти за користування кредитом, у третю- неустойка та інші платежі.
З розрахунку заборгованості ,наданої позивачем і підтвердженої виписками з особового рахунку відповідачки за період з 20.04.2021 року по 03.04.2023 року, вбачаються дати і розмір проплат, здійснених ОСОБА_1 на виконання умов договору і ці суми складають : (тіло кредиту )
23.12.2021 року - 3568,02 грн,(а.с.52)
21.01 .2022 року - 4342,15 грн.,(а.с.52)
21.02.2022 року –3955, 01 грн ,а всього 11 865,18 грн., із залишком заборгованості на 22.03.2023 року за тілом кредиту 129 708, 69 грн. 
Виписками підтверджено також перенесення несплачених ОСОБА_1 , але нарахованих місячних розмірів проплат по погашенню тіла кредиту на прострочену заборгованість по тілу ,а саме:
22.06.2022 року - 14 272,32 грн.(а.с.52)
22.07.2022 року - 3568,20 грн.(а.с.53)
23.08.2022 року – 3568,17 грн(а.с.53)
22.09.2022 року – 3568,25 грн(а.с.53)
24.10.2022 року - 3568.30 грн(а.с.53)
22.11.2022 року - 3568,27 грн.(а.с.53)
24.01.2023 року- 3568,28 грн(а.с.54)
22.02.2023 року- 3568,38 грн.(а.с.54)
22.03.2023 року -3568,50 грн.(а.с.54) ,а всього розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту складає 46 387,03 грн.(а.с.57) 
Відтак ,з переуступленого боргу у 187 960,30 грн. відповідач сплатила на тіло кредиту станом на 22.03.2023 року 11 865,18 грн , а нараховані до сплати 46 387,03 грн. переносились на прострочене тіло кредиту ,а тому стягненню станом на час підлягає - 187 960,30 грн – 11 865,18 грн  = 176 095 ,72 грн основного боргу (тіла кредиту) ,в тому числі ,простроченого -46 387,03 грн. ( а.с.55-57) 
Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу і рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.
Щодо процентів за договором, то виписками з особового рахунку ОСОБА_2 також підтверджуються дані розрахунку щодо сплачених нею сум , направлених на погашення щомісячних процентів ,а саме :23.12.2021 року – 5043,39 грн ; 21.01.2022 року - 5043,39 грн.,21.02.2022 року -5043,39 грн,;16.08.2022 року -15057,47 грн., а всього 30 187,64 грн. (а.с.61-68), а також перенесення нарахованих і несплачених ОСОБА_2 сум щомісячних процентів на прострочену заборгованість за ними ( а.с.58,59)
Разом з тим, нарахування ОСОБА_2 щомісячних процентів, що у виписці зазначені як «комісія» у розмірі 5043,39 грн, починаючи з 22.02.2023 року по 04.04.2023 року, тобто ,з часу пред`явленням позивачем вимоги про дострокове повернення кредиту ,колегія вважає неправомірним. 
Тому з розміру нарахованих відповідачу до стягнення процентів у 85737,63 грн підлягає відрахуванню 10 086,78 грн. за період з 22.02.2023 року по 04.04.2023 року ,що складає суму заборгованості з процентів – 75 650,85 грн. З врахуванням сплачених відповідачкою 30 187,64 грн. процентів ,стягненню підлягає 45 463,21 грн. заборгованості з процентів.
Тому доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу ,а рішення суду в частині розміру стягуваних процентів підлягає зміні .
Заперечуючи розмір заборгованості за кредитним договором, скаржник не довела виконання нею обов`язку зі сплати тіла кредиту ні первинному кредитору ,ні позивачу ,не надала належних та допустимих доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості за тілом кредиту, тобто , відповідач ОСОБА_1 не спростувала факт наявності та розміру заборгованості з тіла кредиту.
Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із стягненням з ОСОБА_1 176 095,72 грн заборгованості за наданим кредитом, 12,43 грн заборгованості за річними простроченими процентами ,а розмір стягуваних процентів підлягає зменшенню до 45 463,21 грн., а всього стягненню підлягає заборгованість у розмірі 221 571,36 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Таскомбанк» не набув права вимоги за кредитним договором №1165388757 від 21 квітня 2021 року, не заслуговують на увагу , з огляду на наступне. 
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 стаття 81 ЦПК України).
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги що не отримання відповідачем повідомлення про відступлення прав вимоги позбавляє можливості стягнення заборгованості з відповідача, погашення заборгованості яким попередньому кредитору вважається належним виконанням .
Пунктом 4.2.5. договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 дійсно визначено, що клієнт зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення прав вимоги оформити повідомлення про відступлення клієнтом факторові права вимоги та всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, та організувати їх направлення позичальникам, поручителям, заставодавцям по забезпеченим заставою кредитним договорам, а по незабезпеченим кредитним договорам - протягом 30 (тридцяти) днів з дати відступлення прав вимоги. Протягом 5 банківських днів з дати відправлення повідомлень про відступлення клієнтом факторові права вимоги надати фактору копію реєстру відправлених листів, який було надано до відділення поштового зв`язку, засвідчену клієнтом. Клієнт зобов`язується надати копію реєстру, який було надано до відділення поштового зв`язку, стосовно всіх позичальників (а.с.18).
Разом з тим, ч. 2 ст. 516 ЦК України передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням та в жодному разі не звільняють боржника від виконання взятих зобов`язань за кредитним договором. 
Відповідач не надав суду доказів виконання боржником своїх обов`язків за цим договором первісному кредитору, а відтак його заперечення проти вимог позивача, який направив повідомлення –вимогу про повернення кредиту не заслуговують на увагу.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру відсотків за користування кредитом за час затримки розрахунку при звільненні слід змінити, виклавши мотивувальну частині в редакції цієї постанови, а в резолютивній частині замість цифр « 231 658,14 грн» вказати «221 571,36 грн.», замість 45 463,21 вказати «55 549,99», замість «3474,87» - «3096, 6».
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
За подання позову АТ «Таскомбанк» сплатило 4474,87 грн судового збору, а позовні вимоги задоволено на суму 221 571,36 грн., тому з відповідачки на користь банку підлягає стягненню 3323,56 грн.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 5212,31 грн,, а в задоволенні позовних вимог відмовлено на суму 10086,78 грн., тому з позивача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 226,95 грн.
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Враховуючи викладене з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» слід стягнути 3096, 6 грн.(3323,56 - 226,95) грн судового збору. 
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Вінницького суду Вінницької області від 13 вересня 2023 року змінити.
Мотивувальну частину рішення викласти в тексті цієї постанови.
Резолютивну частину змінити: замість цифр « 231 658,14 грн» вказати «221 571,36 грн.», замість 45 463,21 вказати «55 549,99»,в частині судових витрат замість «3474,87 грн.» вказати «3096, 6 грн.».
В іншій частині рішення залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                       С. Г. Копаничук 
судді:                                                                   С. К. Медвецький
                                                                     В. В. Оніщук