ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2831/24 Справа № 210/6863/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.
секретар судового засідання Гладиш К.І.
сторони справи
позивач - ОСОБА_1 
відповідач-Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»,
розглянувши  у  відкритому  судовому  засіданні,  в  порядку  спрощеного  позовного  провадження   апеляційну  скаргу відповідачаАкціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2023 року, ухвалені суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 01 грудня 2023 року, 

УСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій. 
В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона є власником житлового будинку у АДРЕСА_1 . Зареєстрована у АТ «Оператора газорозподільної системи «Криворіжгаз», як побутовий споживач (Особовий рахунок НОМЕР_1 ) для обслуговування будинку за вище вказаною адресою. Жодного втручання в роботу лічильника газу позивач не здійснювала, своєчасно сплачує кошти за спожитий газ, заборгованості за надану послугу не має.
Однак, 22.10.2020 року працівниками АТ «Криворіжгаз» було здійснено повірку газового лічильника за місцем проживання ОСОБА_1 . Про дату та час повірки позивача ніхто не повідомляв. У результаті проведеної повірки лічильника працівниками/представниками відповідача було складено Акт про порушення №482 від 22.10.2020 року, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем п.7 гл. 9 розділ X, пп. 3 п. 1 гл. 2 розділу XI, а саме: ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу шляхом пошкодження свинцевої плати.
З даним актом ОСОБА_1 не погодилась про що було здійснено відповідний запис в акті, оскільки стверджує, що у роботу газового лічильника самовільно не втручалась, пошкодження лічильнику не здійснювала. До того ж Акт про порушення складено і на ОСОБА_2 , який не являється власником будинку, не зареєстрований як побутовий споживач за вище вказаною адресою.
Після складеного Акту про порушення працівниками АТ «Криворіжгаз» було складено Протокол №749 від 22.10.2020 року про направлення ЗВТ на експертизу, яка мала відбутись 28.10.2020 року. Однак, згідно Акту про порушення № 482 від 22.10.2020 року виявлено пошкодження заводської пломби, про що також описано і в Протоколі про направлення на експертизу №749, але при цьому Протоколом направлено на експертизу ЗВТ, а не ЗВТ та/або пломби (в Протоколі є підкреслення, що направляється на експертизу тільки ЗВТ, які зробив працівник АТ «Криворіжгаз»). А пломби експертною комісію взагалі не оглядались та не були направлені на експертизу згідно Протоколу, але пошкодження їх якимось чином встановлено в Акті про порушення.
28.10.2020 року було проведено експертизу лічильника газу типу G4, марки NPM G4, зав. №2094432, який направлено на експертизу відповідно до протоколу від 22.10.2020 р. №749. 
Згідно Акту №513 від 28.10.2020 р. експертизою було перевірено: 1) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ - наявна підробна. Однак, в детальному описі порушення, виявлених експертизою в Акті №513 експертизи ЗВТ та пломб члени комісії вказали: «наявна свинцева пломба не відповідає зразкам заводу-виробника, формовка матеріалу пломби порушена - не заводська, ніжки мають бути циліндричної форми, а наявні у формі квітки, відтиск тавра повірника нечіткий».
Висновок експертної комісії в результаті вище вказаних пошкоджень є таким: «… дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу та призвели до недостовірності показів. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації». Хоча при проведенні перевірки ЗВТ пошкодження свинцевої пломби було виявлено, про що відомості у Акті експертизи №513 відсутні.
Крім того, актом експертизи не встановлено, що саме позивачем умисно пошкоджено лічильник газу, а також що пошкодження свинцевої пломби відбулося у наслідок зовнішнього втручання з боку позивача, а тому не може погодитись із законністю складення та винесення Акту про порушення та результатами проведеної експертизи.
12.11.2020 року ОСОБА_1 отримала рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 12.11.2020 року згідного якого, ОСОБА_1 мала б сплатити АТ «Криворіжгаз» з приводу виявлених порушень несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу на підставі Акту про порушення від 22.10.2020 року №482 донарахування у розмірі 20 172,83 грн. Рішення про здійснення донарахування відповідно до встановленого (виявленого) порушення, розрахунку донарахувань, акту про встановлення розмірів завданих споживачем збитків відсутні та споживачу ОСОБА_1 надані не були.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просила суд, визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо проведення донарахування споживачу - ОСОБА_1 , за особовим рахунком НОМЕР_1 необлікованого об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника у розмірі 20172.83 грн. Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператора газорозподільної системи «Криворіжгаз» провести перерахунок споживачу - ОСОБА_1 , за особовим рахунком НОМЕР_1 необлікованого об`єму природного газу розміру платежів за спожитий природній газ шляхом виключення донарахувань за необлікований об`єм природного газу в сумі 20 172,83 грн., як дорахунок за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника.
Представником відповідача надано відзив на позовну заяву та заявлено зустрічну позовну заяву, в обґрунтування яких зазначено, що постановою НКРЕКП №845 від 29.06.2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Криворіжгаз», видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ».
ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Домоволодіння устатковане: плита газова - 1, опалювальний прилад -1, опалювальна площа 146,0 м2. Зареєстрована 1 особа.
22.10.2020 року за адресою  ОСОБА_1  представниками АТ «Криворіжгаз» було складено акт порушення №482 відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу, а саме: «ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу шляхом пошкодження заводської свинцевої пломби - ніжки мають нерівну структуру - формовка заводу пошкоджена, за виглядом реверсу та аверсу, є підозра щодо заміни пломби та повторної її встановлення, розмір верхньої частини пломби більше ніж розмір гнізда під пломбу, обидва штампи встановлені «верх ногами» розвернуті па 180 градусів ». В п.6 Акту про порушення ОСОБА_1 повідомлено, що засідання комісії з експертизи відбудеться 28.10.2020 о 09:00 год. В п. 8 Акту про порушення ОСОБА_1 повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання 12.11.2020 за адресою: АДРЕСА_2 та зазначено контактний телефон. Таким чином, ОСОБА_1 було повідомлено щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення та дату засідання.
22.10.2020 року за адресою ОСОБА_1 представниками АТ «Криворіжгаз» складено Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки. Акт про демонтаж підписано без зауважень. Також, 22.10.2020 року представниками АТ «Криворіжгаз» складено Протокол №749 щодо направлення ЗВТ на експертизу в п. 11 якого ОСОБА_1 повідомили про дату та час проведення експертизи. Протокол підписано із зауваженнями. Крім того, 22.10.2020 року складено акт про монтаж ЗВТ з обмінного фонду.
28.10.2020 року проведено експертизу лічильника за результатами якої складно Акт №513 відповідно до якого виявлено порушення: «наявна свинцева пломба не відповідає зразкам заводу-виробника, формовка матеріалу пломби порушена – не заводська. Ніжки мають бути циліндричної форми, а наявні у формі квітки. Відтиск тавра повірника нечіткий. Дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу та призвели до недостовірності показів. Лічильник непридатний до подальшої експлуатації.»
Окрім того, факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника підтверджується також довідкою ДП «Кривбасстандартметрологія» про непридатність засобу вимірювальної техніки №252840 від 29.10.2020 року якою встановлено похибку вимірювань, що перевищує допустимі.
Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (п.8 розд. 5 Глави XI Кодексу). Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі (п. 12 розд. 5 глави XI Кодексу).
На підставі вищевикладеного та витягу із протоколу №53 від 12.11.2020 за результатами розгляду акту про порушення, на засіданні комісії, прийнято рішення про задоволення акту та виконання нарахування за необлікований об`єм природного газу за період з 22.04.2020 по 22.10.2020 року (6 місяців) в сумі 20 172,83 грн. 
Враховуючи прийняття рішення комісії про задоволення акту у листопаді 2020 року, ОСОБА_1 було виставлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 12.11.2020 року за період з 22.04.2020 по 22.10.2020 року на суму 20 172,83грн. Так, рахунок на оплату було вручено ОСОБА_1 12.11.2020 року, проте оплату суми боргу не здійснено.
Крім того, згідно акту надання послуг №б/н від 28.10.2020 року вартість проведення комплексу робіт з експертизи побутового лічильника №2094432 встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 2218,20 грн., крмі того транспортні витрати становлять 403,80 грн., загальна вартість складає 2622,00 грн., які відповідачем не відшкодовані.
У зв`язку з викладеним, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та задовольнити зустрічну позовну заяву, якою стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість на користь АТ «Криворіжгаз» в сумі 20 172,83 грн., а також витрати пов`язані з проведенням експертизи побутового лічильника газу в сумі 2 622,00 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання дій протиправних, зобов`язання до вчинення дій задоволено.
Визнано протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо проведення донарахування споживачу - ОСОБА_1 , за особовим рахунком НОМЕР_1 необлікованого об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника у розмірі 20 172,83грн.
Зобов`язано Акціонерне товариство «Оператора газорозподільної системи «Криворіжгаз» провести перерахунок споживачу - ОСОБА_1 , за особовим рахунком НОМЕР_1 необлікованого об`єму природного газу розміру платежів за спожитий природній газ шляхом виключення донарахувань за не обліковий об`єм природного газу в сумі 20 172,83 грн., як дорахунок за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника.
В задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу відмовлено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).
Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2023 року стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»  на користь ОСОБА_1   витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 18 000 грн. (вісімнадцять тисяч гривень).
Відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», будучи незгодним з ухваленими судовими рішеннями подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваних рішень суду, просить скасувати рішення суду першої інстанції від 22 листопада 2023 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ухвалити нове про відмову у задоволенні первісних позовних вимог та у повному обсязі задовольнити зустрічні позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз». Додаткове рішення суду першої інстанції від 07 грудня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у прийнятті додаткового рішення по справі. 
При цьому, скаржник зазначає, що пломба заводу – виробника є складовою частиною лічильника газу, яка крім іншого унеможливлює здійснення будь-яких дій з розкриття корпусу лічильника без порушення такої пломби. Відповідно відсутність в певний проміжок часу такої пломби дає можливість розкриття корпусу ЗВТ та вільного доступу до відділового механізму, тим самим надає можливість здійснити різного роду вплив на роботу комерційного вузла обліку з метою викривлення даних обліку природного газу, в тому числі тих, які не залишають слідів втручання, що неможливо зробити через наскрізні отвори в копусі ЗВТ.
Окрім того, відповідач вважає, що правові позиції у справах на які у рішенні посилається суд першої інстанції не є подібними зі справою, що переглядається.
Вказує, що у справі, що переглядається наявний акт №513 експертизи ЗВТ та пломб від 28.10.2020, яким встановлено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ і спосіб – шляхом підробки пломби та довідка ДП «Кривбасстандартметрологія» про непридатність лічильника, якою встановлено наслідки часткового обліку спожитого природного газу, що зумовлено несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ. Зазначає, що відповідач за зустрічним позовом факт несанкціонованого втручання у належний їй прилад обліку газу належними та допустимими доказами не спростувала, зокрема суду не надано висновку експерта, який міг бути складений на її замовлення в порядку ч.1 ст.106 ЦПК України, клопотання про призначення та проведення експертизи, яка могла б спростувати або підтвердити встановлені в експертизі Товариства обставини, нею не заявлялось, Акт №513 не спростований, а відтак дії Товариства щодо нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу у зв`язку з виявленим порушенням – несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, відповідають положенням Кодексу ГРМ.
Щодо незаконності додаткового рішення, відповідач звертає увагу на те, що представником позивача не подано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат. Вказує, що ні позивачем за первісним позовом, ні її представником до закінчення суддових дебатів не було заявлено про подачу доказів на підтвердження судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Вказує, що в матеріалах справи наявний акт виконаних робіт про надання юридичних послуг згідно договору про надання правової допомоги від 07.07.2022 №23/07/22, тоді, як між адвокатом Буловчак Х.Р. та ОСОБА_1 24.11.2020 було укладено договір №29/11/20 про надання правової допомоги, відповідно до п.4.4, якого факт надання правової допомоги підтверджується актом наданих послуг, зразок якого є Додатком 2 до цього Договору. Таким чином стороною відповідача за зустрічним позовом, не надано доказів, які підтверджують здійснення відповідних судових витрат. Звертає увагу на те, що у запереченях на заяву про ухвалення додаткового рішення АТ «Криворіжгаз» просило зменшити витрати на правову допомогу у зв`язку з їх не співмірністю з ціною позову, відсутністю зміни правової позиції сторін у справі, що було залишено поза увагою суду. Також сторона відповідача вважає, що скарга до НКРЕКП на дії АТ «Криворіжгаз» не може бути включена до судових витрат, оскільки така скарга є окремою формою захисту прав та законних інтересів особи.
Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 поданий через підсистему «Електронний суд» 16 квітня 2024 року колегія суддів не бере до уваги, оскільки його подано з порушення строків подачі відзиву.
Заслухавши суддю доповідача,  вислухавши  думку  представника  відповідача ОСОБА_3 ,  яка  підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги відповідача з викладених у ній підстав,    просила  рішення  суду  першої  інстанції  скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_1  відмовити у повному обсязі та задовольнити зустрічні позовні вимоги відповідача, відповідно скасувати додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу,  перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.04.2018 рокує власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-20, 22).
Постановою НКРЕКП №845 від 29.06.2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Криворіжгаз», видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ».
ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), який надається АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз». Домоволодіння устатковане: плита газова - 1, опалювальний прилад -1, опалювальна площа 146,0 м2. Зареєстрована 1 особа.
22.10.2020 року за адресою  АДРЕСА_1 за участі власника ОСОБА_1  представниками АТ «Криворіжгаз» було складено акт порушення №482 відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільчих системп.7 гл. 9 розділ X, пп. 3 п. 1 гл. 2 розділу XI, а саме: «ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу шляхом пошкодження заводської свинцевої пломби - ніжки мають нерівну структуру - формовка заводу пошкоджена, за виглядом реверсу та аверсу, є підозра щодо заміни пломби та повторної її встановлення, розмір верхньої частини пломби більше ніж розмір гнізда під пломбу, обидва штампи встановлені «верх ногами» розвернуті па 180 градусів » (том 1 а.с. 11, 48).
В п.6 Акту про порушення ОСОБА_1 повідомлено, що засідання комісії з експертизи відбудеться 28.10.2020 о 09:00 год.
В п. 8 Акту про порушення ОСОБА_1 повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання 12.11.2020 за адресою: АДРЕСА_2 та зазначено контактний телефон.
З даним актом ОСОБА_1 не погодилась про що було здійснено відповідний запис в акті, оскільки стверджує, що у роботу газового лічильника самовільно не втручалась, пошкодження лічильнику не здійснювала.
22.10.2020 року представниками АТ «Криворіжгаз» складено Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки. Акт про демонтаж підписано споживачем ОСОБА_1 без зауважень (том 1 а.с. 51).
Також, 22.10.2020 року представниками АТ «Криворіжгаз» складено Протокол №749 щодо направлення ЗВТ на експертизу. Протокол підписано ОСОБА_1 із зауваженнями (том 1 а.с. 12, 53).
Крім того, 22.10.2020 року складено акт про монтаж ЗВТ з обмінного фонду (том 1 а.с. 52).
28.10.2020 року проведено експертизу лічильника за результатами якої складно Акт №513 експертизи ЗВТ та пломб, відповідно до якого виявлено порушення: «наявна свинцева пломба не відповідає зразкам заводу-виробника, формовка матеріалу пломби порушена – не заводська. Ніжки мають бути циліндричної форми, а наявні у формі квітки. Відтиск тавра повірника нечіткий. Дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу та призвели до недостовірності показів. Лічильник непридатний до подальшої експлуатації.» (том 1 а.с. 13, 54).
Довідкою ДП «Кривбасстандартметрологія» визначено непридатність засобу вимірювальної техніки №252840 від 29.10.2020 року якою встановлено похибку вимірювань, що перевищує допустимі (том 1 а.с. 59).
Згідно витягу із протоколу №53 від 12.11.2020 за результатами розгляду акту про порушення №482 від 22.10.2020 року, на засіданні комісії, прийнято рішення про задоволення акту та виконання нарахування за необлікований об`єм природного газу за період з 22.04.2020 по 22.10.2020 (6 місяців) в сумі 20 172,83 грн. 4011,84 м3 (том 1 а.с. 61).
Враховуючи прийняття рішення комісії про задоволення акту 12 листопада 2020 року складено Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та ОСОБА_1 було виставлено рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 22.04.2020 по 22.10.2020 року на суму 20 172,83грн. (том 1 а.с. 62, 63).
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення первісного позову ОСОБА_1 на підставі досліджених доказів наданих сторонами по справі, виходив з того, що Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» не доведено вчинення з боку ОСОБА_1 несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, тобто несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломби, повірочного тавра лічильника газу, що вплинуло на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку). Перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється у випадку доведеності пошкодження лічильника газу чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно тому зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.
За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.
Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 (далі – Кодекс ГРМ).
Згідно із частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГРМ норми даного розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованої діяльності оператора ГРМ, застосовується за наявності акта про порушення, складеного оператором ГРМ відповідно до вимог цієї частини.
Згідно із пунктом 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або в роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного вузла обліку природного газу (далі – ВОГ) або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого втрата (споживання) природного газу комерційного ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
Відповідно до пунктів 3, 5 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.
Відповідно до пунктів 8, 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.
Відповідно до пункту 5 глави 10 Кодексу ГРМ, після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.
Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.
Відповідно до підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Відповідно до пункту 1 розділу 3 глави XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Кодекс ГРМ розмежовує такі види порушень, як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» та «пошкодження ЗВТ/лічильника газу».
Так, для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» необхідна наявність цілого складу факторів.
Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ).
Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу ХІ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Таким чином, для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ надано визначення такого поняття, як пошкодження ЗВТ/лічильника газу – механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових.
Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року, у справі № 922/1573/18.
Згідно із пп 37 п. 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).
Перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється у випадку доведеності пошкодження лічильника газу чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом першої інстанції під час судового розгляду справи було встановлено, щовтручання в роботу лічильника не мало місце, оскільки відліковий механізм не вскривався та механічних пошкоджень лічильник не має, що зокрема встановлено Актом експертизи, а відтак висновок суду першої інстанції про недоведеність Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» вчинення ОСОБА_1 втручання в роботу лічильника, що призвело до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується.
В судовому засідані суд допитав свідка ОСОБА_4 , яке є працівником відповідача та була присутня під час виявлення порушення та яка на питання суду, зокрема пояснила, що при огляді лічильника і виникла необхідність зняти лічильник на експертизу, тому що пломба була сумнівна. При дослідженні пломби під час експертизи пломбу залишили на лічильнику, розрізали її зверху, і в такому стані зробили огляд, до ніжок не торкалися, не змінювали тавро, пошкоджень не виявили в цифрах.
Оскільки позивачем за зустрічним позовом суду не було доведено несанкціоноване втручення ОСОБА_1 в роботу ЗВТ, суд першої інстанції на законних підставах відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення з позивача за первісним позовом не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу.
Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_5 виходив з того, що, судом не вирішено в судовому рішенні вимогу щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом статті 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 15 ЦПК України).
 Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК України).
Згідно із статтею 133 УПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 цього Кодексу).
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Водночас, за приписами частини шостої статті 137 ЦГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Колегія суддів звертає увагу, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 ЦПК України: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертої статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони.
Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, у відповідності до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 22.11.2019 у справі №910/906/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19).
Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Матеріалами справи встановлено, що 22 листопада 2023 року судом було проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст судового рішення було виготовлено 01 грудня 2023 року.
Представник позивача із заявою про ухвалення додаткового рішення звернувся до суду першої інстанції 27 листопада 2023 року, тобто у встановлений законом строк та надав суду докази на підтвердження понесених позивачем судом витрат на правничу допомогу, зокрема суду надано наступні докази: копію договору про надання правової допомоги №29/11/20 від 24.11.2020 року, копію додатку до договору 1 про надання правової (правничої) допомоги №29/11/20 від 24.11.2020 року, копію Акту виконаних робіт про надання юридичних послуг, копію товарного чеку №1/29/20 від 25.11.2020 року та №2/29/20 від 26.11.2023 року, а також Ордера на надання правничої (правової) допомоги адвокатом (а.с.62-68, т.2).
Матеріали справи містять заперечення сторони відповідача на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, в яких просять відмовити в прийнятті додаткового рішення (а.с.77-78, т.2). 
Судом першої інстанції при вирішенні питання розподілу витрат на правничу допомогу не були взяті до уваги взагалі заперечення відповідача проти ухвалення додаткового рішення та не надано оцінку доводам викладеним у цих запереченнях.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Колегія суддів, беручи до уваги надані позивачем до місцевого суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи наявність клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг, а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись принципами справедливості та верховенства права, погоджується з доводами скаржника про те, що розмір гонорару є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, вважає за необхідне зменшити, присуджений судом розмір витрат на правничу допомогу з 18 000 грн. до 10 000 грн.
Отже, за встановлених апеляційним переглядом обставин справи, колегія суддів вважає, що справедливим і співмірним відшкодуванням витрат на правничу допомогу позивачу буде сума 10 000 грн.
Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу неповно з`ясував обставини справи, у зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні в частині зменшення розміру витрат на правничу допомогу, стягнутих з відповідача на користь позивача. 
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки рішення суду залишено без змін відсутні правові підстави для перерозподілу судових витрат. .
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідачаАкціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» задовольнити частково.
Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року залишити без змін. 
Додаткове рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2023 року змінити, зменшивши розмір витрат на правничу допомогу, стягнутий з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на користь позивача ОСОБА_1  з 18 000 (вісімнадцяти тисяч гривень) грн. до 10 000 (десяти тисяч гривень) грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає 
Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: